ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 червня 2024 року Справа № 915/222/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.

розглянувши заяву №б/н від 03.06.2024 Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про залишення заяви без розгляду про повернення судового збору, у справі

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України,

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Трейд-Прім, вул.8 Березня, 18, с.Іванівка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57145

електронна пошта:

про: стягнення 530 422,00 грн.

Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №78/6-710 від 23.02.2024 (вх.№2516/24 від 04.03.2024) в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Трейд-Прім 530 422,00 грн. збитків, завданих внаслідок завищення ціни Контракту.

Позивач через систему «Електронний суд» надав заяву №б/н від 24.05.2024 (вх.№6204/24 від 27.05.2024) в якій просить суд повернути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., сплачений згідно платіжної інструкції « 1468 від 03.04.2024 та 6 056,00 грн., сплачений згідно платіжної інструкції №1564 від 08.04.2024.

У подальшому, позивач через систему «Електронний суд» надав клопотання №б/н від 03.06.2024 (вх.№6569/24 від 03.06.2024) в якому просить суд заяву про повернення судового збору від 24.05.2024 у справі №915/222/24 залишити без розгляду.

Згідно ч.3 ст.169 ГПК України, заяви (клопотання) з процесуальних питань подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.10 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Так, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо розгляду клопотання №б/н від 03.06.2024 (вх.№6569/24 від 03.06.2024) про залишення без розгляду заяви про повернення судового збору, застосувати приписи ст.ст.226 ГПК України.

Відповідно до приписів п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищенаведене та взявши до уваги клопотання позивача, про залишення без розгляду заяви про повернення судового збору, суд ухвалив залишити без розгляду заяву №б/н від 24.05.2024 (вх.№6204/24 від 27.05.2024) Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст.11, 169, п.5 ст.226, 232, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву №б/н від 24.05.2024 (вх.№6204/24 від 27.05.2024) Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про повернення судового збору - залишити без розгляду.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук