ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024м. ДніпроСправа № 904/1272/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у яком просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" заборгованість в розмірі 149 040,80 грн, 3% річних і розмірі 1653,57 грн та втрати від інфляції у розмірі 2851,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №2156 від 21.09.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 відкрите провадження у справі; ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначає, що поставка за спірними видатковими накладними відбувалось по Специфікації №23 від 16.08.2023, у якій містяться умови оплати поставленої на склад покупця продукції, а саме оплата здійснюється після надання відповідного оригіналу рахунку покупцеві протягом 45 календарних днів. Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять докази вручення/направлення відповідачу рахунків за спірними видатковими накладними безпосередньо у спірному періоді або протягом 45 календарних днів з дня поставки продукції. Відповідач стверджує, що отримав спірні рахунки разом з позовною заявою та тільки після цього, був обізнаним про наявність волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання, вираженого в однозначній формі та набув зобов`язання виконати його у строк протягом 45 календарних днів з моменту отримання таких рахунків.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача, зазначає, що видаткові накладні і рахунки є супровідними документами до товару, а оскільки місце поставки і юридична адреса відповідача співпадають, у всіх випадках рахунки і видаткові накладні надсилалися разом із продукцією. Позивач стверджує, що протягом дії договору здійснено 70 поставок, і не було жодного випадку не отримання рахунку. Позивач зазначає, що відповідач не надає доказів не отримання рахунку разом з товаром. У підтвердження надання рахунку разом з товаром посилається на заяву свідка.

Від Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримує викладені у відзиві заперечення проти позову та просить в задоволенні позову відмовити. Представник Публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" наполягає на тому, що сторони погодили строки оплати, які передбачають відстрочення платежу за поставлену продукцію протягом 45 календарних днів з дати надання оригіналу рахунку, який продавець має направити до відділу обліку кредиторської заборгованості покупця. Також відповідач просить не враховувати заяву свідка, оскільки вона ґрунтується на повідомленнях інших осіб.

Позивачем подані заяви про дослідження доказів, у яких просить врахувати , що в замовленні та у Специфікації до договору сторони змінили визначений договором порядок надання рахунку, визначивши його надання у Пакеті документів разом з товаром. Також від позивача надійшла заява свідка, у якій зазначено, що оскільки письмових, речових і електронних доказів не існує, висновки експертів тут не доречні, залишаються показання свідків, позивач надає заяву свідка ОСОБА_1 з її показаннями.

Відповідно до ч.1,3 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Враховуючи, що підпис на заяві свідка не містить нотаріального посвідчення, вказана заява не є належним доказом.

Відповідачем подані заперечення на заяву про дослідження доказів, стверджує, що підписанням Специфікації та замовлення на поставку у відповідності до умов договору сторонами погоджені номенклатура, кількість, строки поставки та умови оплати.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови, строк та порядок поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність/відсутність часткових оплат, наявність заборгованості покупця, періоди прострочення виконання зобов`язань, наявність прострочення поставки товару.

Так, судом встановлено, що 21.09.2021 між Публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (продавець) укладений рамковий договір на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин по Україні №2156, відповідно д оп.1.1 якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію (далі- продукція або товар) за цінами, узгодженими у Специфікації(ях) до даного договору, в об`ємах та згідно строків, зазначених у замовленнях на поставку, що є невід`ємними частинами даного договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору ціна продукції, що постачається покупцю, договірна і вказується для кожної позиції окремо в Специфікації(ях), що є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору визначено, що умови поставки продукції викладаються сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції, зазначеній у відповідній специфікації, та узгоджуються у відповідній(их) Специфікації(ях). Якщо редакція Інкотермс не визначена у відповідній специфікації, застосовуватиметься Інкотермс в редакції 2010 року.

Поставка продукції продавцем здійснюється в строки та в об`ємах, зазначених у відповідних замовленнях на поставку (далі - замовлення). Замовлення подаються покупцем продавцю шляхом направлення сканкопії цього документу на електронну адресу продавця. Датою подачі замовлення на поставку вважається дата його направлення на електронну адресу продавця. Продавець протягом 2 робочих днів з моменту подачі замовлення покупцем, повинен підтвердити можливість виконання замовлення в обсягах та строках або надіслати мотивовану відмову. Після отримання підтвердження від продавця сторони підписують та скріплюють печатками сторін оригінал відповідно замовлення (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору договір набирає чинності з 14.09.2021 і діє до 31.12.2023, а частині: порядку врегулювання спору встановленого даним договором; порядку застосування штрафних санкцій; гарантійних зобов`язань; виконання грошових зобов`язань за даним договором; зберігання продукції з недоліками до повного виконання вказаних зобов`язань.

Усі додатки, зміни, доповнення, додаткові угоди, специфікації та ін до договору складають його невід`ємну частину (п. 12.1 договору).

16.08.2023 сторонами підписано Специфікацію №23 до договору про поставку товару на суму 1562400,00 грн протягом 70 календарних днів з дати направлення покупцем сканкопії замовлення на електронну адресу продавця. У Специфікації передбачено, що оплата продукції, поставленої на склад покупця, здійснюється після надання оригіналу рахунку покупцеві протягом 45 календарних днів. Пакет документів з товаром: на момент прибуття продукції на склад покупця продавець має надати покупцю наступні документи: рахунок-фактура, накладна (видаткова, ТТН, залізнична накладна, кур`єрської служби), в якій вказані номери договору, замовлення на поставку в системі SAP/R3, оригінал та копію документу, що підтверджує якість продукції (сертифікат якості та/або відповідності, виданий на одиницю або партію продукції, що постачається за цим договором та/або паспорт виробу, та/або інструкція, (керівництво) з технічної експлуатації та гарантійний талон/лист, за його наявності).

21.08.2023 було направлено замовлення на поставку № від 18.08.2023 на суму 1562400,00 грн. Строки поставки: протягом 70 календарних днів з дати направлення покупцем сканкопії замовлення на електронну адресу продавця. Оплата продукції, поставленої на склад покупця, здійснюється після надання оригіналу рахунку покупцеві протягом 45 календарних днів. Пакет документів з товаром: на момент прибуття продукції на склад покупця продавець має надати покупцю наступні документи: рахунок-фактура, накладна (видаткова, ТТН, залізнична накладна, кур`єрської служби), в якій вказані номери договору, замовлення на поставку в системі SAP/R3, оригінал та копію документу, що підтверджує якість продукції (сертифікат якості та/або відповідності, виданий на одиницю або партію продукції, що постачається за цим договором та/або паспорт виробу, та/або інструкція, (керівництво) з технічної експлуатації та гарантійний талон/лист, за його наявності).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за даною Специфікацією продавець надав видаткові накладні №РН-01701 від 05.09.2023 на суму 34320,00 грн та №РН-01918 від 02.10.2023 на суму 114720,00 грн. Також позивач виставив на оплату рахунки-фактури №СФ-01694 від 05.09.2023 на суму 34320,00 грн та №СФ-01891 від 02.10.2023 на суму 114720,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач у повному обсязі за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору (Специфікації), строк оплати товару є таким, що настав: за видатковою накладною №РН-01701 від 05.09.2023 20.10.2023, за видатковою накладною №РН-01918 від 02.10.2023 16.11.2023.

Доказів оплати товару у розмірі 149 040,00 грн відповідач не надав, позовні вимоги не спростував.

Проти позову відповідач заперечує тим, що матеріали справи не містять доказів вручення/направлення відповідачу рахунків за спірними видатковими накладними безпосередньо у спірному періоді або протягом 45 календарних днів з дня поставки продукції. Відповідач стверджує, що отримав спірні рахунки разом з позовною заявою та тільки після цього, був обізнаним про наявність волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання, вираженого в однозначній формі та набув зобов`язання виконати його у строк протягом 45 календарних днів з моменту отримання таких рахунків

Як зазначено вище, у Специфікації оплата продукції, поставленої на склад покупця, здійснюється після надання оригіналу рахунку покупцеві протягом 45 календарних днів. Пакет документів з товаром: рахунок-фактура, накладна, документ, що підтверджує якість продукції.

Доказів того, що відповідач відмовлявся від отримання товару чи від оплати з посиланням на те, що передано не повний пакет товаросупровідних документів матеріали справи не містять. До відзиву на позов відповідач таких доказів не додав.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу (поставки) зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу (поставки).

Представник відповідача проставляючи свій підпис у видатковій накладній підтвердив отримання товару, як визначено у Специфікації відповідно отримав і весь необхідний пакет документів, оскільки останній передається разом з продукцією, відповідно у нього виникає зустрічне зобов`язання щодо оплати товару.

Відтак, обов`язок відповідача-покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 265 Господарського кодексу України) та не залежить від факту виставлення позивачем-постачальником рахунку-фактури на оплату відповідачем-покупцем вартості здійсненої поставки товару.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 29.09.2009 у справі №37/405 про те, що ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару. Від зазначеної правової позиції не відступив Верховний Суд при прийнятті рішень у справах №923/712/17 (постанова від 22.05.2018) та №925/2028/15 (постанова від 21.01.2019), а також не вбачає за необхідне відступати колегія суддів Верховного Суду при розгляді даної справи №918/537/18.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Доказів невиконання позивачем обов`язку щодо передачі разом з товаром відповідних документів матеріали справи не містять, рівно як не містять і доказів витребування відповідачем вказаних документів.

Відсутні у матеріалах справи докази й того, що відповідач повернув товар позивачу. Факт прийняття товару без будь-яких зауважень та претензій посвідчується підписом довіреної особи відповідача на видаткових накладних. Більш того, відповідач у відзиві на позов підтвердив отримання товару від позивача.

Таким чином, строк оплати товару настав.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані позивачем за первісним позовом докази на підтвердження заборгованості відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом у розмірі 246 240,00 грн є більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем, тому вимога про стягнення основної суми боргу у розмірі 149040,80 грн підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 1653,57 грн за загальний період з 20.10.2023 по 22.03.2024 та втрати від інфляції у розмірі 2851,35 грн за листопад 2023 року лютий 2024 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою правильності розрахунку 3% річних судом виявлено допущення позивачем за первісним позовом помилки в частині визначення початку періодів нарахування, оскільки як встановлено судом вище строк оплати товару за видатковою накладною №РН-01701 від 05.09.2023 настав 20.10.2023, за видатковою накладною №РН-01918 від 02.10.2023 16.11.2023. Відповідно прострочка оплати виникає з 21.10.2023 та 17.11.2023.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 1588,70 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає наступне.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

З огляду на правові висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у пункті 25 мотивувальної частини цієї постанови, про те, що якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова нараховується в залежності від математичного округлення часу прострочення у неповному місяці, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18 та від 17.10.2018 у справі №916/1883/16, про те, що якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до боржника (відповідача) відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

З урахуванням того, що прострочка оплати за видатковою накладною №РН-01918 від 02.10.2023 виникла з 17.11.2023, відповідно інфляційні втрати підлягають нарахуванню з грудня 2023 року та підлягають стягненню у загальному розмірі 2269,69 грн.

За викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь заборгованість у розмірі 149040,80 грн, 3% річних у розмірі 1588,70 грн та інфляційні втрати в розмірі 2269,69 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2412,20 грн (з урахуванням того, що позов подано в електронній формі).

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, ідентифікаційний код 24432974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-А, ідентифікаційний код 34155997) основний борг у розмірі 149040,80 грн (сто сорок дев`ять тисяч сорок грн 80 коп), 3% річних у розмірі 1588,70 грн (одна тисяча п`ятсот вісімдесят вісім грн 70 коп), інфляційні втрати у розмірі 2269,69 грн (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять грн 69 коп) та судовий збір у розмірі 2412,20 грн (дві тисячі чотириста дванадцять грн 20 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.06.2024

Суддя О.М. Крижний