ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Справа №909/21/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Н.М. Кравчук О.І. Матущака,

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» б/н від 09.05.2024 (вх. № 01-05/1364/24 від 10.05.2024)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2024 (повний текст рішення складено 19.04.2024, м. Івано-Франківськ, суддя О.В.Рочняк)

у справі № 909/21/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логистик», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття», м. Тисмениця Івано-Франківської області

про стягнення 296 307,43 грн заборгованості.

за участю представників:

від позивача: Дяковський О.С.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Логистик» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» про стягнення 296 307 грн 43 коп. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №Ж2022/082 від 23.08.2022 в частині оплати за здійснені та прийняті ним послуги з перевезення вантажу, зокрема, за актами надання послуг №23 від 17.11.2022 та №28 від 18.11.2022.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логистик» 296 307 грн 43 коп заборгованості, 4 000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу та 4 444 грн 61 коп судового збору.

Рішення мотивоване тим, що 23.08.2022 між сторонами укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, матеріалами справи підтверджується, що на виконання договору позивачем надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 2 703 812 грн 61 коп., за які відповідач розрахувався частково в розмірі 1 908 690 грн 57 коп.

Суд першої інстанції вказав, що відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором за надані послуги згідно з актами надання послуг №23 від 17.11.2022 на суму 134 162 грн 17 коп. та №28 від 18.11.2022 на суму 162 145 грн 54 коп. суду не подав

Окрім того, місцевий господарський суд критично оцінив посилання відповідача на те, що позивачем не доведено того, що заборгованість виникла саме по вказаних актах, оскільки згідно з наданими платіжними дорученнями за період з 29.11.2022 по 19.12.2022 ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» за договором №Ж2022/082 від 23.08.2022 сплатило 740 000 грн, оскільки в поданих суду платіжних дорученнях в призначеннях платежу не вказано, за якими саме актами по договору №Ж2022/082 від 23.08.2022 проведено оплату, відтак відповідачем не доведено суду факту, що оплату проведено за цими актами.

Не погодившись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» подало апеляційну скаргу б/н від 09.05.2024 (вх. № 01-05/1364/24 від 10.05.2024), в якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2024 та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що борг позивача перед відповідачем внаслідок порушення п. 3.5.4 договору про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №30/09/2021ГЛ від 30.09.2021 та договору про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №Ж2022/082 від 23.08.2022 (зняття сум бюджетного відшкодування під час проведення податкових перевірок) становить 1 272 761, 46 грн.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що вимога про стягнення заборгованості у розмірі 296 307, 43 грн включає в себе акт надання послуг №23 від 17.11.2022 на суму 134 132,17 грн і акт надання послуг №28 від 18.11.2022 на суму 162 145, 54 грн.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції на його думку не враховано те, що зобов`язання скаржника перед позивачем припинені за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. №27/1 від 18.01.2024), якою здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логистик» на суму 296 307, 43 грн, що включає суму боргу, яка виникла на підставі Вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 296 307, 43 грн (акт надання послуг №23 від 17.11.2022 на суму 134 132,17 грн і акт надання послуг №28 від 18.11.2022 на суму 162 145, 54 грн).

Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логистик» подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/3779/24 від 04.06.2024), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 12.06.2024 з`явився представник позивача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 12.06.2024 відповідача явки уповноваженого представника не забезпечив.

Через систему «Електронний суд» від представника відповідача 12.06.2024 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Подане клопотання мотивоване тим, що відповідач бажає скористатися своїм правом участі в судових засіданнях, проте не може прийняти участь у судовому засіданні 12 червня 2024 року по причині участі у іншому судовому засіданні у справі №917/209/24, тому просить суд відкласти розгляд справи на інший час та дату.

Розглянувши клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ухвали суду від 15.05.2024 явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі, зокрема позивач скористався своїм правом на подання відзиву. Відповідач є апелянтом по справі, а отже в апеляційній скарзі ним викладено доводи, з яких він не погоджується з прийнятим судовим рішенням. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного ГПК України.

Судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (стаття 42 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

23.08.2022 між ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» (замовник, відповідач) та ТОВ «Глобал Логистик» (виконавець, позивач) укладено договір №Ж2022/082 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з п.1.1 договору, виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом (відповідно з товарно-транспортними накладними) до відповідного пункту призначення у встановлений замовленням строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а замовник зобов`язався надати вантаж до перевезення виконавцю та сплатити за організацію перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п.1.2 договору, замовник за цим договором може виступати також і вантажоодержувачем/вантажовідправником.

За змістом п.2.3 договору, плата за послуги здійснюється після їх фактичного надання, протягом 21 банківського дня з моменту отримання оригіналів документів, вказаних нижче, факту підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), визначення маси вантажу згідно з п.2.3.2 договору та проведення звірки взаємних розрахунків між замовником та виконавцем.

Акти виконаних робіт (наданих послуг) надаються виконавцем не пізніше 10 дня, що настає за місяцем, в якому надавалися послуги разом з оригіналами товарно-транспортних накладних. При відсутності зауважень щодо наданих послуг за цим договором, замовник підписує акт виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 (п`яти) банківських днів після його отримання за умови наявності у замовника документів, що підтверджують надання послуг за цим договором, а саме два оригінальних примірники товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем.

В п. 3.5.4 договору, у разі якщо органами державної податкової служби України чи іншими органами уповноваженими згідно чинною законодавства України (за наслідками винесення податковою повідомлення-рішення, акту перевірки, довідки, внесення коригувань до особового рахунка замовника як платника податків, іншим способом) та/або рішенням (постановою) суду буде зменшено податковий кредит замовника з ПДВ за податковими накладними виконавця, зменшено валові виграти замовника на вартість наданих послуг, донараховано замовнику податки, збори, обов`язкові платежі, нараховані замовнику штрафні санкції за порушення податкового законодавства або судом буде прийнято рішення про стягнення в дохід держави отриманою за угодою визнаною недійсною (нікчемною) виконавець зобов`язується протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати відправлення замовником відповідної вимоги сплатити замовнику грошові кошти в розмірі рівному сумі, на яку замовнику зменшено податковий кредит по ПДВ, зменшені валові витрати, донараховані податки, збори, обов`язкові платежі, нараховані штрафні санкції, стягнуто в дохід держави отримане за угодою визнаною недійсною.

Відповідно до п. 6.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині не виконаних зобов`язань, що виникли протягом дії цього договору - до повного виконання.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів надання послуг № 1 від 25.09.2022 на суму 29 628 грн, №2 від 25.09.2022 на суму 37 716 грн, №3 від 04.10.2022 на суму 35952 грн 03 коп., №4 від 04.10.2022 на суму 17 208 грн 05 коп., №5 від 04.10.2022 на суму 19 205 грн 91 коп., №6 від 06.10.2022 на суму 35 410 грн 69 коп., №7 від 06.10.2022 на суму 67 640 грн 77 коп., №8 від 12.10.2022 на суму 83 113 грн 52 коп., №9 від 13.10.2022 на суму 59 963 грн 49 коп., №10 від 13.10.2022 на суму 108 710 грн 24 коп., №11 від 13.10.2022 на суму 128 695 грн 35 коп., №12 від 13.10.2022 на суму 123 726 грн 31 коп., №13 від 13.10.2022 на суму 126 368 грн 41 коп., №14 від 13.10.2022 на суму 30 142 грн 44 коп., №15 від 01.11.2022 на суму 140 810 грн 19 коп., №16 від 01.11.2022 на суму 140 538 грн 44 коп., №17 від 02.11.2022 на суму 114563 грн 22 коп., №18 від 03.11.2022 на суму 85 469 грн 48 коп., №19 від 04.11.2022 на суму 115 888 грн 34 коп., №20 від 07.11.2022 на суму 111 974 грн 43 коп., №21 від 20.10.2022 на суму 90 577 грн 55 коп., №22 від 08.11.2022 на суму 138 001 грн 15 коп., №23 від 17.11.2022 на суму 134 162 грн 17 коп., №24 від 17.11.2022 на суму 143 758 грн 63 коп., №25 від 17.11.2022 на суму 118 690 грн 57 коп., №26 від 17.11.2022 на суму 144 371 грн 07 коп., №27 від 18.11.2022 на суму 146 713 грн 99 коп., №28 від 18.11.2022 на суму 162 145 грн 54 коп. та №29 від 17.10.2022 на суму 12 666 грн 63 коп., позивач на виконання своїх договірних зобов`язань надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 2 703 812 грн 61 коп., за які відповідач розрахувався частково в розмірі 1 908 690 грн 57 коп., що підтверджується платіжними інструкціями №8256 від 07.10.2022, № 8294 від 12.10.2022, №8382 від 14.10.2022, №8489 від 17.10.2022, №8510 від 18.10.2022, №8523 від 19.10.2022, №8757 від 25.10.2022, №9412 від 01.11.2022, №11654 від 29.11.2022, №150027 від 09.12.2022, №15609 від 12.12.2022, №17748 від 19.12.2022 та №29187 від 04.10.2023.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, також зафіксовані в односторонніх актах звірки взаємних розрахунків сторін.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №Ж2022/082 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 23.08.2022 становить 795 122 грн 04 коп.

Разом з тим, в акті звірки взаєморозрахунків, складеного відповідачем, зазначено суму 1 272 762 грн 34 коп. за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №27/1 від 18.01.2024.

27.12.2023 з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 296 307 грн 43 коп. за актами надання послуг №23 від 17.11.2022 та №28 від 18.11.2022.

17.01.2024 ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» надіслало ТОВ «Глобал Логистик» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №27/1 від 18.01.2024, в якій, зокрема, зазначило, що у ТОВ «Глобал Логистик» наявний борг перед ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» в розмірі 1 272 761 грн 46 коп., що є сумою, на яку ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» зменшено податковий кредит по ПДВ за наслідком проведеної податкової перевірки по господарських взаємовідносинах із ТОВ «Глобал Логистик», у зв`язку з чим просив врахувати кошти в сумі 296 307 грн 43 коп. як добровільне погашення ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» заборгованості за актами надання послуг №23 від 17.11.2022 та №28 від 18.11.2022.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

З матеріалів справи встановлено, що 23.08.2022 між сторонами укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, на виконання якого позивачем надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 2 703 812 грн 61 коп., за які відповідач розрахувався частково в розмірі 1 908 690 грн 57 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №Ж2022/082 від 23.08.2022 становить 795 122 грн 04 коп.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 296 307 грн 43 коп. заборгованості за договором, яка виникла у зв`язку з невиконанням ним умов договору щодо оплати за надані послуги згідно з актами надання послуг №23 від 17.11.2022 на суму 134 162 грн 17 коп. та №28 від 18.11.2022 на суму 162 145 грн 54 коп.

Законом не заборонено позивачу розпоряджатися своїм правом на захист на свій розсуд (ст. 20 ЦК України).

Відтак, документами наявними в матеріалах справи підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту невиконання зобов`язання по оплаті наданих послуг, вимога позивача про стягнення заборгованості в розмірі 296 307, 43 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Посилання апелянта на те, що заборгованість по спірним актам сплачена, оцінюються колегією суддів критично, оскільки в поданих платіжних дорученнях в призначеннях платежу не вказано, за якими саме актами по договору №Ж2022/082 від 23.08.2022 проведено оплату, відтак відповідачем не доведено суду факту, що оплату проведено за цими актами.

У випадку, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 911/2630/18.

Доводи скаржника про те, що його зобов`язання перед позивачем припинені за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. №27/1 від 18.01.2024), апеляційний господарський суд вважає безпідставними та погоджується з висновками місцевого господарського суду, що вимоги відповідача до позивача не є безспірними, однорідними та такими, строк виконання яких настав (не є однорідними, оскільки вимоги позивача до відповідача виникли в зв`язку з невиконанням умов договору, а вимоги відповідача до позивача виникли у зв`язку з порушенням вимог Податкового кодексу України, отже, правова природа у цих вимог різна, вони не виникли на підставі одного договору та не підтверджені тими самими доказами; не є безспірними та такими, строк виконання яких настав, в силу положень Податкового кодексу України та того, що за твердженням позивача ним оскаржено до суду податкове повідомлення-рішення).

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 296 307, 43 грн заборгованості.

Відтак, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2024 у справі №909/21/24.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» б/н від 09.05.2024 (вх. № 01-05/1364/24 від 10.05.2024) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2024 у справі № 909/21/24 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2024

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак