ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 червня 2024 року Справа № 925/740/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Гаврилюк М,В. - адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський

м`ясокомбінат

про скасування заходів забезпечення позову,

у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК,

м. Чернівці

до товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський

м`ясокомбінат, м. Черкаси

про стягнення 4 064 680 грн. 15 коп.

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2024 року від товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК надійшла заява про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК до товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат про стягнення заборгованості у розмірі 4 114 012 грн. 18 коп. з урахуванням штрафних санкцій та 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат умов договору поставки №22/03-2024 від 22 березня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11 червня 2024 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать товариству з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат (18029, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Панченка Олексія, буд. 15, кв. 512, ідентифікаційний код 44785285) в межах ціни позову в розмірі 4 114 012,18 грн. (чотири мільйони сто чотирнадцять тисяч дванадцять грн. 18 коп.), які знаходяться (обліковуються) на всіх рахунках товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат в усіх банківських установах або інших кредитно фінансових установах на території України.

13 червня 2024 року від товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 13 червня 2024 року клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат про скасування заходів забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 18 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі №925/740/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК до товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат про стягнення боргу. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 00 хв. 16 липня 2024 року.

В судовому засіданні, що відбулося 18 червня 2024 року суд оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 19 червня 2024 року.

Представник позивача в судовому засіданні проти заяви про скасування заходів забезпечення позову заперечував.

Представник відповідача після оголошеної перерви в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений під розписку.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначав, що товариство з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат не вчиняло дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Обставини наведені в заяві про забезпечення позову ґрунтувалися лише на припущеннях заявника.

Вжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити господарську діяльність товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський м`ясокомбінат і жодним чином не забезпечує збалансованості інтересів сторін.

Також у своїх додаткових поясненнях відповідач зазначав, що на час розгляду заяви ТОВ ЛІЛАК про забезпечення позову, суду не були відомі всі обставини, а саме:

- заборгованість перед позивачем утворилась внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань Державним підприємством Міністерства оборони України Державний оператор тилу за поставлені товари на виконання державних контрактів. Дані товари були придбані ТОВ Черкаський м`ясокомбінат у великої кількості контрагентів, в тому числі і у ТОВ ЛІЛАК;

- до Державного підприємства Міністерства оборони України Державний оператор тилу було направлено претензію з вимогою пришвидшення розрахунків за поставлені товари;

- від Державного підприємства Міністерства оборони України Державний оператор тилу отримано відповідь на претензію, в якій зазначено про намір погашення заборгованості.

Відповідача здійснює поступове погашення заборгованості перед контрагентами по мірі надходження коштів від Державного підприємства Міністерства оборони України Державний оператор тилу, в тому числі ТОВ ЛІЛАК.

Крім того, під час розгляду справи №925/560/24 за позовом ТОВ ЄВРОКОМЕРС було досягнуто згоди, щодо укладання договору про заміну боржника в зобов`язанні, наслідком якого буде відкликання позовної заяви ТОВ ЄВРОКОМЕРС.

Водночас відповідач зауважував, що блокування рахунків ТОВ Черкаський м`ясокомбінат призводить до зриву виконання державних контрактів з Державним підприємством Міністерства оборони України Державний оператор тилу та неналежного постачання продуктів харчування до Збройних Сил України.

В обґрунтування свого заперечення позивач вказував, що предмет спору між сторонами наявний, борг відповідачем позивачу не сплачено.

Сума заборгованості є значною для позивача, а у разі скасування арешту з грошових коштів відповідача, останній безперешкодно у будь-який момент зможе розпорядитися ними.

Крім цього, позивач наголошував на тому, що приватним виконавцем було арештовано грошові кошти в межах ціни позову, що знаходяться лише на одному рахунку відповідача, інші рахунки в банківських установах не арештовано, а відтак дані обставини спростовують доводи відповідача, що застосовані заходи забезпечення позову створюють перешкоди його господарській діяльності.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд відмовити у задоволені клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову, судом враховано наступне:

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд наголошує, що забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Порядок та підстави скасування вжитих заходів забезпечення позову врегульований ст. 145 ГПК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За змістом частин 4, 5 ст. 145 ГПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

В залежності від обставин прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду (частини 1-6 ст. 145 ГПК України), або обов`язком суду (частини 9, 13 ст. 145 ГПК України). Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених частинами 9, 13 ст. 145 ГПК України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.

Натомість, скасування заходів забезпечення позову в порядку частин 1-6 ст. 145 ГПК України має оціночний характер, дослідження якого потребує з`ясування існування критеріїв на цей час, визначених частиною 2 ст. 136 ГПК України, і які зумовили вжиття заходів забезпечення позову.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №15/155-б.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу, на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 910/6355/20 (провадження № 12-41гс21, пункт 9.8).

Розгляд заяви про скасування вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою судом доказів та доводів, що досліджувалися при розгляді заяви про забезпечення позову, що може здійснюватися лише в порядку апеляційного або касаційного оскарження ухвали про забезпечення позову.

Обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що заявлене в процесі розгляду справи, має досліджуватися судом лише з огляду на наявність нових обставин або з огляду на зміну підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову. Тобто до набрання рішенням суду законної сили, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Тобто необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти скасування заходів забезпечення господарським судом, який їх застосував, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального чи процесуального права та фактичним обставинам справи.

Аналогічний правовий висновок викладено у пункті 29 постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 50/790-43/173.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що обставини які були наведені в заяві про забезпечення позову ґрунтувалися лише на припущеннях заявника, а також те, що вжиті судом заходи не забезпечують збалансованості інтересів сторін, оскільки відповідну правову оцінку цим обставинам судом було вже надано під час вирішення питання про забезпечення позову.

Також судом враховано, що спір у даній справі не розглянуто по суті, тому відсутні підстави вважати, що потреба у забезпеченні позову, за яким відкрито провадження у справі, відпала.

В заяві відповідача не наведено обґрунтувань того, що після вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову відпали чи змінились обставини, що спричинили їх застосування.

При цьому суд також відхиляє доводи відповідача стосовно того, що застосовані заходи забезпечення позову створюють перешкоди його господарській діяльності, зокрема, зриву виконання державних контрактів з Державним підприємством Міністерства оборони України Державний оператор тилу та неналежного постачання продуктів харчування до Збройних Сил України, оскільки з наданих в судовому засіданні 18 червня 2024 року усних пояснень представника судом встановлено, що товариство свої зобов`язання з поставки товарів по договорах №20/03-24-ХП, №19/03-24-ХП, №18/03-24-ХП, №17/03-24-ХП від 14 березня 2024 року вже виконало, натомість контрагент відповідача - Державне підприємство Міністерства оборони України Державний оператор тилу за наведеними вище контрактами свої грошові зобов`язання не виконало.

Проте, частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів або недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Інших контрактів суду не надано.

Водночас заслуговують на увагу доводи позивача, що грошові кошти в розмірі ціни позову арештовано лише на одному рахунку відповідача, а іншими рахунками відповідач може безперешкодно користуватися в своїй господарській діяльності.

Отже, наразі суд не вбачає підстав для скасування раніше вжитих заходів забезпечення позову.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч. 6 ст. 145 ГПК України).

На підставі викладеного, та керуючись ст. 145, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у скасуванні заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 11 червня 2024 року зі справи №925/740/24.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович