ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. Справа№ 920/1412/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.;

представників сторін

від позивача: Колток О.М.

від відповідача: Сіденко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

на рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024

у справі №920/1412/23 (суддя Заєць С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»

про стягнення 49 694,94 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" (далі-відповідач) про стягнення 49 694,94 грн, з яких: 3178,45 грн 3% річних, 45 976,74 грн пені, 539,75 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що уповноваженими особами відповідача отримано та підписано без зауважень зазначені акти наданих послуг замовленої (договірної) потужності та акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, проте, у строки, встановлені п. 8.4. договору, відповідач не оплатив на користь позивача вартість замовленої (договірної) потужності та перевищення договірної потужності - травень-вересень 2023 року в загальній сумі 573 571,75 грн, чим порушив умови п. 2.5., 8.4. договору, а також порушив права та інтереси позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

19.10.2023 зобов`язання відповідача з оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року в загальній сумі 573 571,75 грн згідно з договором транспортування природного газу від 04.02.2020 на підставі заяви АТ «Сумигаз» про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 19.10.2023 № 400-Сл-16246-1023, були припинені.

У зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року позивачем на підставах п.п. 13.1., 13.5. договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України нараховано відповідачу 3% річних від простроченої суми у розмірі 3 178,45 грн, пеню у розмірі 45 976,74 грн та інфляційні втрати у розмірі 539,75 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" про стягнення 49 694,94 грн задоволено частково .

Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 18 390,70 грн пені, 539,75 грн інфляційних втрат, 3 178,45 грн 3% річних, 2 684,00 грн витрат по сплаті судового збору. В інший частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції послався на те, що зобов`язання відповідача з оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року у загальній сумі 573 571,75 грн були припинені 19.10.2023, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі заяви від 19.10.2023 № 400-Сл-16246-1023. Проте, зобов`язання були припиненні не у строк встановлений п. 8.4. договору, тому, позивачем було нараховано 3178,45 грн 3% річних та 539,75 грн інфляційних втрат.

Враховуючи, вищезазначене, приймаючи до уваги встановлений факт несвоєчасної оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3178,45 грн та інфляційні втрати в сумі 539,75 грн 75 є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також суд першої інстанції, враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у договорі, вважав, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 45 976,74 грн є правомірною та обґрунтованою.

Водночас, суд прийняв до уваги те, що відповідачем у повному обсязі погашена сума основного зобов`язання та стягнуто інфляційні відсотки і суму відсотків річних, що має забезпечити баланс інтересів сторін, прийшов до висновку про зменшення розміру нарахування пені на 60% до суми 18 390,70 грн. В іншій частині стягнення пені відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням Господарського суду Сумської області від 19.03.2024, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені 27 586,04 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасовано в частині відмови у задоволенні задоволення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги майновий стан ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». Проте, мотивувальна частина рішення не містить фактичних обставин, які стали підставою для ухвалення рішення про зменшення розміру пені на 60%.

Також апелянт зауважує, що судом не надано оцінки такій обставині, як тривалість прострочення виконання зобов`язання щодо оплати послуг перевищення замовленої потужності, що є значною, і, на думку апелянта, виключає наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення ст. 233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

АТ "Сумигаз" надано відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає, що господарський суд першої інстанції вірно визначив та правильно застосував норми матеріального права, забезпечив справедливий, неупереджений, об`єктивний, з дотриманням норм процесуального права та прав сторін судового процесу при розгляді справи, здійснив повне, всебічне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, а тому оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та прийнятим з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заперечуючи проти доводів скаржника, відповідач зазначає, що зменшуючи розмір пені на 60% судом враховано принцип збалансованості інтересів сторін, з огляду на погіршення фінансового становища АТ «Сумигаз»; збиткову господарську діяльність, яка зумовлена дебіторською заборгованістю, низькою та несвоєчасною оплатою послуг розподілу природного газу споживачів, встановленням регулятором (НКРЕКП) тарифу на послуги з розподілу природного газу, який не покриває фактичних обґрунтованих витрат Товариства; необхідність постійного проведення аварійного відновлення та ремонту пошкоджених ділянок газопроводу, а також ту обставину, що нараховані позивачем інфляційні втрати та 3% річних в певній мірі компенсують знецінення несплачених відповідачем коштів, а зменшення розміру пені негативно не вплине на фінансовий стан позивача, оскільки останній також виступав боржником перед АТ «Сумигаз» відповідно до умов договору траспортування природного газу від 04.02.2020.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024, для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 у справі №920/1412/23 та призначено розгляд справи на 27.05.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 у справі №920/1412/23 на 17.06.2024.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 10.06.2024 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 10.06.2024 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, суд апеляційної інстанції переглядає справу №910/1412/23 у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 27 586,04 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено 04.02.2020 між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник), керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс), укладений договір № транспортування природного газу.

Відповідно до п. 2.1. договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.2. договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.4. договору).

Пунктом 2.7. договору встановлено, що додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Відповідач у цій справі є оператором газорозподільної системи, а тому за умовами договору для сторін є обов`язковим укладення додатку № 3 до договору.

Відповідно до п. 2.5. договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Пунктом 2.8. договору передбачено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні послуг транспортування газу здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 4.1. договору замовник зобов`язаний, крім іншого:

- не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі;

- здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що оператор має право, своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги; стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п. 11.1.-11.3 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг з врегулювання добового небалансу, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Відповідно до п. 8.4. договору замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст.11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Згідно з п. 17.1. договору, він набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 1 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами договору транспортування природного газу підписаний додаток №3 до договору із зазначенням переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем замовлено потужність відповідно до номінацій, а саме:

1) у травні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м куб всього на загальну суму 4,62 грн.

2) у червні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03000 тис.м куб всього на загальну суму 4,46 грн.

3) у липні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м куб всього на загальну суму 4,62 грн.

4) у серпні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м куб всього на загальну суму 4,62 грн.

5) у вересні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03000 тис.м куб всього на загальну суму 4,46 грн.

За результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача позивачем були виявлені обсяги перевищення договірної потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- у травні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 1 084,25999 тис.м куб всього на загальну суму 161 546,06 грн.

- у червні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 744,37222 тис.м куб всього на загальну суму 110 905,50 грн.

- у липні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 724,50427 тис.м куб всього на загальну суму 107 945,34 грн.

- у серпні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 729,18460 тис.м куб. всього на загальну суму 108 642,67 грн.

- у вересні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 567,20761 тис.м куб всього на загальну суму 84 509,40 грн.

У відповідності до п. 8.4. договору позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу:

- рахунок №05-2023-/9990000 від 31.05.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за травень 2023 року на загальну суму 4,62 грн;

- рахунок №05-2023-/1000523 від 31.05.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за травень 2023 року на загальну суму 161 546,06 грн;

- рахунок №06-2023-/9990000 від 30.06.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за червень 2023 року на загальну суму 4,46 грн;

- рахунок №06-2023--/1000623 від 30.06.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за червень 2023 року на загальну суму 110 905,50 грн;

- рахунок №07-2023-/9990000 від 31.07.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за липень 2023 року на загальну суму 4,62 грн;

- рахунок №07-2023--/1000623 від 31.07.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за липень 2023 року на загальну суму 107 945,34 грн;

- рахунок №08-2023-/9990000 від 31.08.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за серпень 2023 року на загальну суму 4,62 грн;

- рахунок №08-2023--/1000623 від 31.08.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за серпень 2023 року на загальну суму 108 642,67 грн;

- рахунок №09-2023-/9990000 від 30.09.2023 на оплату замовленої (договірної) потужності за вересень 2023 року на загальну суму 4,46 грн;

- рахунок №09-2023--/1000623 від 30.09.2023 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за вересень 2023 року на загальну суму 84 509,40 грн;

- звіти про використання замовленої потужності АТ «Сумигаз» за газові місяці травень - вересень 2023 року.

Позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, а саме:

- акт наданих послуг від 31.05.2023 № 05-2023-/1000523 за газовий місяць травень 2023 року;

- акт наданих послуг від 30.06.2023 № 06-2023-/1000623 за газовий місяць червень 2023 року;

- акт наданих послуг від 31.07.2023 № 07-2023-/1000723 за газовий місяць липень 2023 року;

- акт наданих послуг від 30.08.2023 № 08-2023-/1000823 за газовий місяць серпень 2023 року;

- акт наданих послуг від 31.09.2023 № 09-2023-/1000923 за газовий місяць вересень 2023 року.

Також, позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг замовленої (договірної) потужності, а саме:

- акт наданих послуг від 31.05.2023 № 05-2023-/9990000 за газовий місяць травень 2023 року;

- акт наданих послуг від 30.06.2023 № 06-2023-/9990000 за газовий місяць червень 2023 року;

- акт наданих послуг від 31.07.2023 № 07-2023-/9990000 за газовий місяць липень 2023 року;

- акт наданих послуг від 30.08.2023 № 08-2023-/9990000 за газовий місяць серпень 2023 року;

- акт наданих послуг від 31.09.2023 № 09-2023-/9990000 за газовий місяць вересень 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що уповноваженими особами відповідача отримано та підписано без зауважень зазначені акти наданих послуг замовленої (договірної) потужності та акти наданих послуг перевищення замовленої договірної) потужності, проте, у строки встановлені п. 8.4. договору, відповідач не оплатив на користь позивача вартість замовленої (договірної) потужності та перевищення договірної потужності - травень-вересень 2023 року в загальній сумі 573 571,75 грн, чим порушив умови п. 2.5, 8.4. договору, а також порушив права та інтереси позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

19.10.2023 зобов`язання відповідача з оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року в загальній сумі 573 571,75 грн згідно з договором транспортування природного газу від 04.02.2020 на підставі заяви АТ «Сумигаз» про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 19.10.2023 № 400-Сл-16246-1023, були припинені.

У зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року позивачем на підставах п.п. 13.1., 13.5. договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України нараховано відповідачу 3% річних від простроченої суми в розмірі 3 178,45 грн, пеню в розмірі 45 976,74 грн та інфляційні втрати в розмірі 539,75 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За визначенням ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), від 30.09.2015 №2493, та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497.

За змістом статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Кодекс ГТС визначає договір транспортування, як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги) (пункт 5 глави 1 розділу I Кодексу).

За приписами статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Закон України "Про ринок природного газу" та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування.

Кодекс ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом (абзац перший пункту 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС).

Договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2022 по справі № 921/184/21.

Відповідно до положень глави 1 розділу IX Кодексу оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності.

Оператор газотранспортної системи розподіляє вільну потужність у точках входу/виходу на річний, квартальний, місячний, на добу наперед періоди окремо для кожного виду потужності: 1) гарантованої потужності; 2) переривчастої потужності; 3) потужності з обмеженнями з урахуванням положень пункту 1 глави 8 цього розділу.

Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі.

Замовник послуг транспортування, який має намір замовити (забронювати) розподіл потужності (крім потужності на добу наперед) в певній точці входу до газотранспортної системи та/або точці виходу з газотранспортної системи, подає у строки, визначені цим Кодексом, оператору газотранспортної системи заявку на розподіл потужності за формою оператора газотранспортної системи, опублікованою на його веб-сайті (пункт 1 глави 3 розділу IX).

Можливість замовлення відповідачем потужності на одну добу наперед (можливість отримання послуг) вбачається зі змісту пунктів 2.3, 2.7 договору.

При цьому, укладення додатків 1 та 2 до договору є необхідним у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчатої потужності або потужності з обмеженням, крім випадку замовлення потужності на добу наперед, що безпосередньо зазначено в умовах п. 2.7 договору.

Відповідно до пункт 1 глави 7 розділу IX Кодексу доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації (для точок міждержавного з`єднання - номінації/реномінації), підтвердженої оператором газотранспортної системи, відповідно до глави 1 цього розділу та вимог розділу ХI цього Кодексу.

Згідно з пунктами 7 глави 1 розділу XI Кодексу номінація надається через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи.

Водночас, відповідно до п. 8 глави 1 розділу XI Кодексу, якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

Суд першої інстанції встановив, що на виконання умов договору, оскільки відповідач є оператором газорозподільної системи, сторони уклали додаток №3 до договору із зазначенням переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Також судом першої інстанції встановлено, що зобов`язання відповідача з оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 року в загальній сумі 573 571,75 грн були припинені 19.10.2023 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви АТ «Сумигаз» про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 19.10.2023 № 400-Сл-16246-1023.

Проте зобов`язання були припиненні не у строк встановлений п. 8.4. договору.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені за порушення строку оплати замовленої потужності та перевищення замовленої потужності за травень-вересень 2023 рок

Так, за змістом ст. ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За визначенням ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст. 610, п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 13.5 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована пеня в розмірі 45 976,74 грн.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції та наданий позивачем розрахунок пені щодо сум, строків і ставок нарахувань, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду, що розрахунок пені здійснено арифметично правильно, тому, враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача пені є правомірною та обґрунтованою.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (постанова Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №910/8396/20).

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

У справі, яка розглядається, АТ «Сумигаз» в обґрунтування наявності підстав для зменшення пені посилався на наступне:

- АТ «Сумигаз» на момент виникнення спірних правовідносин було підприємством критичної інфраструктури, яке забезпечує енергетичну незалежність на території Сумської області та села Мойка Богодухівського району Харківської області, а також роботу газорозподільної системи природного газу споживачам усіх категорій (господарська діяльність відповідача відноситься до сектору економічної безпеки держави і має важливе соціальне, економічне та стратегічне значення);

- основним джерелом доходу відповідача є кошти, що надійшли за надані послуги від споживачів, в тому числі від населення та бюджетних установ, зокрема, у період дії воєнного стану в Україні;

- причинами погіршення фінансового стану та виникнення заборгованості є критичний брак обігових коштів та зростання заборгованості споживачів, як фізичних осіб, так і теплопостачальних організацій, за надані послуги з розподілу природного газу;

- з початку введення воєнного стану в Україні виникає постійна необхідність проведення аварійного відновлення та ремонту пошкоджених ділянок газопроводу, що підтверджується наданими до справи документами;

- у зв`язку з виконання заходів пов`язаних з ліквідацією наслідків аварійних ситуацій на території здійснення ліцензованої діяльності (м. Суми та Сумська область), а також першочергових заходів, безпосередньо спрямованих на забезпечення надійної та безпечної експлуатації та підтримання у належному стані об`єктів газорозподільної системи за період з 24.02.2022р. станом на 01.10.2023р. АТ «Сумигаз» витратило 11 103 600,00 грн;

- відсутність дієвої системи законодавчого врегулювання тарифу на послуги з розподілу природного газу;

- основна заборгованість за спірним договором повністю погашена відповідачем ще до моменту звернення позивача з позовом на підставі заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог;

- стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання;

- примусове стягнення з відповідача всієї суми пені може привести до непередбачуваних наслідків, які негативно вплинуть на роботу відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої ністанції, що можливим є зменшення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача на 60%. Вирішуючи питання щодо можливості зменшення за клопотанням відповідача суми неустойки на 60% від суми, яка підлягає стягненню, колегія суддів виходе із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

Так, 24.02.2022 року в зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні по теперішній час.

Судом першої інстанції враховано, що стягнення штрафних санкцій припадає на період воєнних дій та відповідач, як оператор ГРМ, на період здійснення ліцензованої діяльності у прикордонній області, знаходився у складних умовах ведення господарської дільності.

Також судом враховано, що відповідачем у повному обсязі погашена сума основного зобов`язання, а стягнення сум відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін, враховано збиткову господарську діяльність, яка зумовлена дебіторською заборгованістю, низькою та несвоєчасною оплатою послуг розподілу природного газу споживачів, встановленням регулятором (НКРЕКП) тарифу на послуги з розподілу природного газу, який не покриває фактичних обґрунтованих витрат Товариства.

Беручи до уваги вищевикладене, на переконання колегії суддів, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що справедливою, доцільною, обґрунтованою та такою, що цілком відповідає принципу верховенства права є необхідність зменшення розміру нарахованої пені на 60% до суми 18 390,70 грн.

Таким чином, виходячи з наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" пеня у розмірі 18 390,70 грн, інфляційні втрати у розмірі 539,75 грн та 35 річних у розімірі 3 178,45 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, то вона не оскаржується позивачем та не була предметом розгляду у апеляційній інстанції.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи апелянта, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 у справі №920/1412/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 у справі №920/1412/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 у справі №920/1412/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 19.03.2024 у справі №920/1412/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 920/1412/23 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 24.06.2024.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

Б.О. Ткаченко