У Х В А Л А

25 червня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1475/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Белова С.В., розглянув матеріали заяви сформованої в системі «Електронний суд» від 20.06.2024

Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода Лано"

, вул. Текстильників, 1, м. Чернігів, 14001,

До відповідача: Прилуцька дослідна станція Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України

, вул. Вавілова, 16, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500,

e-mail:

про стягнення 898 083,40 грн

Представники сторін: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 року на адресу суду надійшла заява Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі № 927/1475/ до 31.12.2024. Мотивуючи подану заяву вказує на скрутне фінансове становище та воєнний стан в країні.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2024 заяву Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 25.07.2024.

Частиною 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

22.062024 представником ТОВ «Згода Лано» подано заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення та клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Позивач обґрунтовує заперечення тим, що посилання відповідача на скрутний фінансовий стан не є виключними обставинами та зазначає, що скрутне фінансове становище не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2024 постановлено відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання 25.06.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судове засідання 25.06.2024 учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників.

З врахуванням положень ст. 321 Господарського процесуального кодексу України, заява розглядається на наявними матеріалами.

Розглянувши подану заяву, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 року частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода Лано" до Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України та постановлено стягнути з Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода Лано" 818 672,40 грн боргу, 6404,37 грн інфляційних втрат, 5843,53 грн витрат на професійну правничу допомогу та 12 376,59 грн судового збору.

На виконання рішення суду 13.03.2024 було видано відповідний наказ про примусове виконання судового рішення.

15.04.2024 на підставі судового наказу було відкрито виконавче провадження №74757295 та в той же самий день старшим державним виконавцем Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ложніковою Альоною Юріївною накладено арешт у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 927884,57 грн.

У поданій заяві заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі № 927/1475/23 до 31.12.2024.

Вказану заяву відповідач обґрунтовує воєнним станом в країні та вкрай тяжким матеріально- фінансовим становищем відповідача. Заявником зазначається, що через нестачу коштів загального фонду витрати на наукові дослідження, утримання установи, податки, комунальні платежі, здійснюються за рахунок надходжень до спеціального фонду від господарської діяльності. У 2023 році Прилуцька дослідна станція ІС НААН, щоб не допустити скорочення працівників та заборгованість по заробітній платі та податках, відключення комунальних послуг за несплату, була змушена продати усю вирощену продукцію за низькими цінами через відсутній попит на ринку. На 1 січня 2024 року відсутня продукція для реалізації. Залишок коштів на 01.01.2024 по спеціальному фонду складав 16 538,72 грн.

Позивачем, згідно заяви сформованої в системі «Електронний суд» 22.06.2024 заперечено проти відстрочення рішення Господарського суду Чернігівської області від з посиланням на те, що м. Прилуки, де знаходиться відповідач, а також землі на яких відповідач вирощує врожай не знаходилися в окупації. Це дало можливість відповідачу зібрати врожай у 2022 році і планувати подальшу підприємницьку діяльність на 2023 рік. Крім того позивачем зазначено, що Сторони погодили у договорі, що відповідач повинен розрахуватися за товар 10.09.2022 року. Тобто, через 18 днів після вкладання Договору. Незважаючи на це, в подальшому позивач погодився відстрочити виконання Договору до 01.04.2023 року, про що було укладено Додаткову угоду, проте відповідач свої зобов`язання не виконав.

Дослідивши матеріали справи у даній справі суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, внаслідок військової агресії російської федерації в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За змістом ст. 331 ГПК України підставою для розстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні питання щодо доцільності надання відстрочення виконання судового рішення суд також враховує матеріальні інтереси обох сторін.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003р. у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Судом враховано, що сторонами було укладено договір договір на постачання товару № 22-08/2022 22.08.2022, тобто після завершення активних бойових дій на території Чернігівської області. При цьому відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору сторони погодили, що замовник здійснює оплату вартості поставленого товару шляхом перерахування належних то сплати сум коштів в національній валюті України у безготівковій формі на поточний рахунок постачальника протягом 10 календарних днів з моменту передачі товару за кінцевим місцем призначення та на підставі видаткової накладної.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору, позивачем на підставі видаткових накладних № РН-000000181 від 29.08.2022; № РН-000000182 від 29.08.2022; № РН-000000106 від 30.08.2022 поставлено відповідачу товар на загальну суму 818 672,40 грн.

Враховуючи дату поставки відповідач повинен був розрахуватися за товар 10.09.2022 року.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, кошти за отриманий товар у розмірі 818 672,40 грн позивачу не оплатив.

Додатковою угодою №1 від 28.12.2022 до Договору сторони дійшли згоди змінити п. 11.1. Договору та викласти його в наступній редакції: даний договір набуває чинності з дати його підписання і діє до припинення чи скасування правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), затвердженими Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ в частині розрахунків - до повного виконання взятих на себе зобов`язань, але не пізніше 01.04.2023.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Сторонами не заперечується, що станом на червень 2024 року, борг у розмірі 818 672,40 грн. не сплачено. На підставі викладено вбачається, що порушення прав позивача відповідачем триває протягом 1 року і 9 місяців.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За таких обставин, враховуючи те, що суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, а також з врахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі №927/1475/24.

Керуючись ст. 234,235,331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні Заяви Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі № 927/1475/24 відмовити.

Ухвала складена та підписана 25.06.2022 року. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/