РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.06.2024Справа № 910/4458/24

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

до Фізичної особи-підприємця Клімова Микити Андрійовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 )

про стягнення 88479,97 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича з вимогами до Фізичної особи-підприємця Клімова Микити Андрійовича про стягнення 88479,97 грн, з яких 31060,06 грн основного боргу та 57419,91 грн пені.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 не у повному обсязі сплатив орендну плату, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 31060,06 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 57419,91 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної зави, вказані судом в ухвалі від 16.04.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 відкрито провадження у справі №910/4458/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4458/24 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (АДРЕСА_2), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення у зв`язку з закінченням терміну зберігання та поштовим конвертом, в якому ухвала суду надсилалась відповідачу.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4458/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 між Фізичною особою-підприємцем Олійником Віталієм Васильовичем (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Клімовим Микитою Андрійовичем (орендар) укладено Договір №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове, платне користування об`єкт оренди, що визначений у п. 1.3 договору, за плату та на обумовлений строк для здійснення своєї господарської діяльності.

У п. 5.2 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 сторонами погоджено, що орендна плата за цим договором складається з орендної плати (сума орендної плати за користування приміщенням становить 29000,00 грн за кожен розрахунковий календарний місяць) та змінної орендної плати або компенсаційної орендної плати (сума додаткових витрат орендодавця, що включає витрати на спожиту електроенергію, опалення, водопостачання, вивезення сміття, прибирання і охорону прибудинкової території і здійснюється щомісяця в строк до 22 числа поточного місяця та сплачується орендарем за весь строк користування ним об`єктом оренди).

Відповідно до п. 5.6 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 сторони домовились, що орендар зобов`язується сплатити орендну плату за перший місяць оренди у розмірі 29000,00 грн за користування об`єктом оренди до 02.06.2023 включно та гарантійний платіж у розмірі місячної орендної плати відповідно до п. 5.2.2. цього договору в загальному розмірі 29000,00 грн до 02.06.2023 включно.

Згідно з п. 5.7 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 орендна плата сплачується орендарем щомісячно на поточний рахунок орендодавця авансовим платежем до 20 числа кожного місяця за наступний розрахунковий місяць, окрім платежу за перший місяць оренди.

У п. 5.8 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 передбачене право орендодавця за рахунок гарантійного платежу утримати суми, які не сплачені своєчасно.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 не у повному обсязі сплатив орендну плату, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 31060,06 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 57419,91 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (ст. 765 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що за Актом приймання-передачі майна від 22.05.2023 позивач передав відповідачу в орендне користування на умовах Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 нежитлове приміщення, загальною площею 33,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Отто Шмідта, буд. 35-37.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 строк дії договору встановлюється з 18.05.2023 по 21.05.2025, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 4.2 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 строк оренди - з 22.05.2023 по 21.05.2025.

При цьому, відповідно до п. 9.5.5 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 сторони мають право достроково розірвати цей договір при умові письмового повідомлення не менше ніж за 2 місяці до дати розірвання шляхом надіслання повідомлення про розірвання договору. Договір вважається розірваним після спливу 62 календарних днів з дати отримання повідомлення про розірвання договору.

У позовній заяві позивач повідомив суд, що 21.08.2023 відповідач телефонним дзвінком в усній формі повідомив про дострокове розірвання Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2023 відповідач повернув позивачу об`єкт оренди - нежитлове приміщення, загальною площею 33,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Отто Шмідта, буд. 35-37, що підтверджується Актом прийому-передачі приміщення від 12.09.2023.

У вказаному акті сторони погодили достроково розірвати Договір №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023. Строк дії договору вважається закінченим з 21.10.2023 та при сплаті всіх необхідних платежів, які визначені розділом 5 договору. Сторони підтверджують, що на момент підписання даного акту зобов`язання сплачувати орендну плату до кінця дії договору орендаря становить: 1) з 22.08.2023 по 21.09.2023 - 29000,00 грн, 2) з 22.09.2023 по 21.10.2023 - 29000,00 грн, 3) змінна орендна плата за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 - 1399,32 грн. Сторони домовились, що місячна орендна плата за період з 22.09.2023 по 21.10.2023 буде утримана за рахунок гарантійного платежу.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, відповідач погодився сплатити на користь позивача орендну плату, яка нараховується по 21.10.2023 (дата закінчення строку дії договору оренди).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.07.2023 по 12.09.2023 позивачем нараховано відповідачу змінну орендну плату (компенсацію) у загальному розмірі 2060,06 грн.

Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень щодо вказаних нарахувань, в тому числі щодо їх розмірів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 5.2 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 сторонами погоджено, що орендна плата за цим договором складається з орендної плати (сума орендної плати за користування приміщенням становить 29000,00 грн за кожен розрахунковий календарний місяць) та змінної орендної плати або компенсаційної орендної плати (сума додаткових витрат орендодавця, що включає витрати на спожиту електроенергію, опалення, водопостачання, вивезення сміття, прибирання і охорону прибудинкової території і здійснюється щомісяця в строк до 22 числа поточного місяця та сплачується орендарем за весь строк користування ним об`єктом оренди).

Згідно з п. 5.7 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 орендна плата сплачується орендарем щомісячно на поточний рахунок орендодавця авансовим платежем до 20 числа кожного місяця за наступний розрахунковий місяць, окрім платежу за перший місяць оренди.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем на користь позивача орендної плати у загальному розмірі 58000,00 грн та змінної орендної плати у розмірі 2060,06 грн.

При цьому, у позовній заяві позивач пояснив, що заборгованість зі сплати орендної плати за період з 22.08.2023 по 21.09.2023 у розмірі 29000,00 грн була погашена за рахунок гарантійного платежу.

Доказів сплати грошових коштів у сумі 31060,06 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Фізичної особи-підприємця Клімова Микити Андрійовича за Договором №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 у сумі 31060,06 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Клімова Микити Андрійовича суми основного боргу у розмірі 31060,06 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 57419,91 грн (53650,00 грн пені за період з 28.08.2023 по 28.02.2024 за прострочення сплати орендної плати та 3769,91 грн пені за період з 18.09.2023 по 18.03.2024 за прострочення сплати змінної орендної плати).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 8.5 Договору №1/18/05/2023 оренди нерухомого майна від 18.05.2023 у випадку затримки будь-яких оплат за цим договором більш ніж на 5 робочих днів орендар сплачує пеню у розмірі 1% в день від розміру несплачених сум за кожний день затримки оплати.

Перевіривши розрахунки пені, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо їх необґрунтованості, так як позивачем було неправильно визначено періоди прострочення (з урахуванням строків оплати, вказаних у п.п. 5.2.2 та 5.7 договору) та не враховано, що за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частини другої статті 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок пені (в межах заявленого позивачем періоду нарахування) та дійшов висновку, що обґрунтованим розміром пені, що підлягає стягненню з відповідача, є 5196,10 грн (4851,13 грн пені за прострочення сплати орендної плати за період з 28.08.2023 по 21.02.2024 та 344,97 грн пені за прострочення сплати змінної орендної плати за період з 18.09.2023 по 23.03.2024).

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича в чатсині стягнення з Фізичної особи-підприємця Клімова Микити Андрійовича пені у розмірі 57419,91 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 5196,10 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так як позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2422,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з квитанції про сплату №3964-5777-0493-1291 від 11.04.2024 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, тобто внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клімова Микити Андрійовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 31060 (тридцять одна тисяча шістдесят) грн 06 коп., пеню у розмірі 5196 (п`ять тисяч сто дев`яносто шість) грн 10 коп. та судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 62 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Олійника Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., сплачений за квитанцією про сплату №3964-5777-0493-1291 від 11.04.2024

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак