ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/1824/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Філінюк І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» - адвокат Клачок Б.О.

Від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Неїжпапа Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції Мостепаненко Ю.І., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 26.04.2024

по справі №916/1824/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія»

відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (відповідачі):

1) Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»

2) Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

25.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (відповідачі) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», згідно якої просила суд:

- заборонити Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» та Філії Усть-Дунайськ «Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуги доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно- розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ, за тарифами, передбаченими чинним законодавством, до набрання законної сили судовим рішенням за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» про визнання договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № 44-П- АМПУ-21 від 10.06.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України», продовженим на умовах договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року, а саме з 31.12.2023 року по 31.12.2024 року.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 4-32/24 від 25.04.2024) задоволено частково; заборонено Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» та Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» вчиняти дії щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ до набрання законної сили рішенням суду у спорі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» про визнання Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» продовженим на умовах Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021, а саме з 31.12.2023 по 31.12.2024.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову щодо заборони ДП «АМПУ» вчиняти будь-які дії, направлені на припинення виконання зобов`язання за договором № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року, у тому числі, надання ТОВ Зерновий термінал Кілія послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг відповідно до умов вказаного договору, дійсно може утруднити чи зробити неможливим поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «Зерновий термінал Кілія» у разі задоволення його позову стосовно продовження дії договору.

При цьому, суд вважає, що обрані позивачем заходи до забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, тобто існує конкретний зв`язок між заходами до забезпечення позову і предметом позову, також вказані заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що вищевказані заходи забезпечення позову не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки предметом спору є продовження дії спірного договору, в той же час запропоновані заходи забезпечення позову направлені на запобігання наслідків, які будуть незворотними у разі визнання договору продовженим в судовому порядку, оскільки неможливість доступу до причалу портового оператора за час вирішення спору та наслідки цього у разі задоволення позову заявника не може бути повернута у той стан, що був до порушення.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24.

Апелянт зазначив, що вживаючи заходи забезпечення позову, суд дійшов до висновку щодо їх необхідності фактично лише погодившись із наведеним ТОВ «ЗТК» обґрунтуваннями, однак не навівши при цьому у своєму рішенні взагалі жодного самостійного обґрунтування чи мотивів, з яких він виходив, приймаючи таке рішення. Суд першої інстанції взагалі не обґрунтував ані самого факту наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову, ані обґрунтованості застосування саме обраних заходів забезпечення як співмірних та адекватних за чинних обставин справи.

На думку апелянта, вжиті заходи фактично зводяться до вирішення справи по суті та задоволення заявлених позовних вимог, оскільки, не дивлячись на повідомлення ДП «АМПУ» від 13.07.2023 про відсутність наміру продовжувати строк дії договору та припинення дії Договору 31.12.2023, наслідки вжитих заходів забезпечення позову є тотожними наслідкам задоволення заявлених позовних вимог - безперешкодне забезпечення доступу ТОВ «ЗТК» до причалу порту Усть-Дунайськ у відповідності до умов договору від 10.06.2021 року №44-П-АМПУ-21 та продовження його дії.

Крім того, апелянт вказує, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не узгоджуються з предметом запропонованого ТОВ «ЗТК» договору та виходять за його межі.

Апелянт також зазначив, що подаючи позов про укладання договору доступу портового оператора до причалу у справі № 916/795/24 (тобто укладення нового тотожного договору), ТОВ «ЗТК» визнало відсутність договірних відносин на підставі договору від 10.06.2021 року №44-П-АМПУ-21, що виключає можливість та необхідність звернення до суду за визнанням продовженим попереднього договору від 10.06.2021 року №44-П-АМПУ-21. А свідчить лише про зловживання процесуальним правом щодо звернення до суду із застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 у справі № 916/1824/24 про забезпечення позову, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ЗТК» про забезпечення позову від 25.04.2024.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» надійшов відзив на апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24.

Позивач вказав, що зазначене забезпечення позову фактично наразі може слугувати єдиним гарантом належного виконання рішення суду у разі його задоволення, невжиття такого заходу забезпечення унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «ЗТК», за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач вказав, що фактично підставою для звернення з заявою про забезпечення позову стало те, що у випадку зупинення діяльності ТОВ «ЗТК» більше ніж на тиждень, відновити господарську діяльність наше товариство буде не в змозі, що і є основним завданням ДП «АМПУ», з огляду на дії його керівництва. Відповідно, навіть у разі задоволення позову ТОВ «ЗТК», не відбудеться поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «ЗТК», за захистом фактично яких звернулось товариство, та ми будемо вимушені звертатись з додатковими позовними вимогами про стягнення збитків, що в свою чергу також не гарантує можливість поновлення господарської діяльності, враховуючи специфіку зазначеного бізнесу.

Позивач вказує, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову щодо заборони ДП «АМПУ» вчиняти будь-які дії, направлені на припинення виконання зобов`язання за договором № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року, у тому числі, надання ТОВ Зерновий термінал Кілія послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг відповідно до умов вказаного договору, дійсно може утруднити чи зробити неможливим поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «Зерновий термінал Кілія» у разі задоволення його позову стосовно продовження дії договору.

Ну думку позивача, процесуальна заборона у вчиненні дій (вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ) за своїм змістом не є тотожною задоволенню позовної вимоги про визнання продовженим Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 44-П-АМПУ-21.

Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу ДП «АМПУ» на ухвалу Господарського суду Одеської області про забезпечення позову від 26.04.2024 року по справі № 916/1824/24 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/1824/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.05.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/1824/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24 до надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.05.2024; призначено справу №916/1824/24 до розгляду на 13.06.2024 о 11:00.

13.06.2024 у судовому засіданні було оголошено перерву до 20.06.2024 о 15:30.

20.06.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» - адвокат Клачок Б.О. та представник Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Неїжпапа Ю.А.

19.06.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до винесення Касаційним господарським судом Верховного Суду остаточного рішення у справі № 916/795/24 за касаційною скаргою ТОВ «ЗТК» на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 у справі № 916/795/24.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

У даному випадку, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи №916/1824/24, оскільки на розгляді колегії суддів знаходиться питання забезпечення позову до подання позову за вимогою про визнання продовженим договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу, тоді як у справі №916/795/24 вирішується питання правомірності забезпечення позову за позовними вимогами про визнання договору про забезпечення доступу Портового оператора до причалу №1 у порто-Пункті «Кілія» порту «Усть-Дунайськ» укладеним. Таким чином, колегія суддів вважає, що розгляд однієї справи жодним чином не може вплинути на розгляд іншої та відповідно не може слугувати підставою для відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене вище, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» про відкладення розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом.

25.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову відносно осіб, які можуть отримати статус учасників справи (відповідачі) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України та Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України, згідно якої просить суд:

- заборонити Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» та Філії Усть-Дунайськ «Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» вчиняти дії, щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуги доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно- розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ, за тарифами передбаченими чинним законодавством, до набрання законної сили судовим рішенням за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» про визнання договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № 44-П- АМПУ-21 від 10.06.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України», продовженим на умовах договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року, а саме з 31.12.2023 року по 31.12.2024 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначав, що Товариство з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал Кілія (далі - портовий оператор, ТОВ ЗТК) є портовим оператором (стивідорною компанією), що здійснює свою господарську діяльність в портовому пункті Кілія порту Усть-Дунайськ в м. Кілія.

Так, 10.06.2021 року ТОВ ЗТК та ДП Адміністрація морських портів України" було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П-АМПУ-21, за умовами п. 1.1 якого Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу № 1 портового пункту Кілія філії Усть-Дунайськ державного підприємства Адміністрація морських портів України, що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно- відвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції споруди.

На підставі даного договору, відповідно до довідки ТОВ «ЗТК» б/н у 2022 році вказане Товариство як портовий оператор надало послуги клієнтам з перевантаження вантажів у кількості 90034,97 тон. Також у 2023 році ТОВ «ЗТК» надало послуги з перевалки у кількості 188009,83 тон, що підтверджується довідкою б/н.

Поряд з цим заявник наголошував, що наразі ТОВ «Зерновий термінал Кілія» є лідером серед портових операторів, які здійснюють свою господарську діяльність у порто-пункті Кілія порту «Усть-Дунайськ».

Як вказував заявник, ТОВ «ЗТК» вчасно та у повному обсязі виконувало свої зобов`язання перед ДП «АМПУ» на підставі договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П-АМПУ-21, про що свідчать виписки по рахунку за 2022 рік та за 2023 рік по контрагенту ДП «АМПУ» в особі Філії Усть-Дунайськ.

Однак, за ствердженнями заявника, ДП «АМПУ» без жодних правових підстав направило лист № 2249/10-09-02/вих. від 13.07.2023 року про небажання останнього продовжувати дію договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року та про припинення договору з 01.01.2024 року (лист додається).

Так, заявник вважає, що ДП «АМПУ» фактично з 01.01.2024 року в односторонньому порядку відмовилось від надання послуги доступу портового оператора до причалу, при цьому з 01.01.2024 року ДП «АМПУ» почало перешкоджати у проведенні законної господарської діяльності ТОВ «ЗТК», шляхом вибіркового погодження нотісів про підхід судна, посилаючись на ту обставину, що ТОВ «ЗТК» не є портовим оператором, враховуючи відсутність укладеного договору з ДП «АМПУ» про забезпечення доступу портового оператора до причалу.

Отже, заявник зазначав, що фактично можливість підходу судна у порто-пункт Кілія на причал № 1 для завантаження/вивантаження портовим оператором ТОВ «ЗТК» наразі залежить від волі ДП «АМПУ», оскільки останнє нібито не пролонгувало договір № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року. Зокрема, згідно листа диспетчера АМПУ у зв`язку з відсутністю по ТОВ «ЗТК» діючого договору доступу до причалу, головна диспетчерська порту Усть-Дунайськ не може підтвердити прийом судна до причалу.

За ствердженнями заявника, внаслідок вказаних дій щодо не підтвердження нотісу про підхід судів до причалу для здійснення завантаження/розвантаження Товариством з боку філії Усть-Дунайськ ,ТОВ «ЗТК», як портовий оператор, позбавлено можливості відповідно до зводу звичаїв морського порту Усть-Дунайськ здійснювати прийом суден для подальшої обробки, а отже вимушене зупинити діяльність.

Разом з тим, заявник вказував, що незважаючи на офіційну позицію ДП «АМПУ», викладену в листі № 2249/10-09-02/вих. від 13.07.2023 року, починаючи з 01.01.2024 року ДП «АМПУ» продовжує фактично надавати послуги ТОВ «ЗТК» з доступу портового оператору до причалу, саме на умовах договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року, що, на думку заявника, свідчить про добровільне продовження АМПУ дії договору на той самий строк, на який його було укладено. На підтвердження факту продовження надання послуги доступу до причалу ТОВ «ЗТК» з боку ДП «АМПУ» після нібито непролонгації договору № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року, заявником надано копії рахунків ДП «АМПУ» № 2/56 від 31.03.2024 року, № 2/34 від 29.02.2024 року, № 2/7 від 31.01.2024 року, а також актів наданих ТОВ «ЗТК» послуг № 2/7 від 30.01.2024 року, № 2/34 від 29.02.2024 року, № 2/56 від 31.03.2024 року, в яких ДП «АМПУ» фактично зазначає в якості підстав для їх складання саме «забезпечення доступу Портового оператора до причалу згідно договору № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року та відповідно до Наказу МІУ№ 541 від 18.12.2015 року». Наразі заявник вказує, що випискою по рахунку ТОВ «ЗТК» підтверджується сплата на користь ДП «АМПУ» грошових коштів за надані послуги саме в рамках договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 44-АМПУ-21 від 10.06.2021 року, про непродовження дії якого ДП «АМПУ» сповістило ТОВ «ЗТК» 13.07.2023 року.

Відтак, заявник вважав, що з вищезазначеного випливає те, що фактично ДП «АМПУ» самостійно продовжило дію зазначеного договору, хоча періодично останнє блокує діяльність ТОВ «ЗТК», зазначаючи про відсутність договору доступу портового оператору до причалу, що в свою чергу ставить ТОВ «ЗТК» у ситуацію правової невизначеності. Більше того, ДП «АМПУ» посилається в рахунках та актах виконаних робіт за надані послуги саме на зазначений договір № 44-АМПУ-21 від 10.06.2021 року.

Таким чином, заявник зазначав, що у ТОВ «ЗТК» є всі підстави вважати, що ДП «АМПУ» внаслідок мовчазної згоди фактично здійснило пролонгацію договору № 44-АМПУ-21 від 10.06.2021 ще на один рік, тобто до 31.12.2024 року включно, у зв`язку з чим заявником буде заявлено відповідний позов до суду про визнання договору доступу портового оператора до причалу за № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року, укладеного між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ», продовженим на тих саме умовах та на той самий строк, тобто на 1 рік, а саме до 31.12.2024 року.

Заявник вказував про існування реальних підстав вважати, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову реально призведене до неможливості виконання рішення суду у справі, а також призведе до неефективного захисту порушених прав та інтересів ТОВ «ЗТК». Зокрема, заявник зазначає, що наразі ДП «АМПУ» документально вчиняє всі дії, які підтверджують факт мовчазної згоди на пролонгацію договору № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021 року, однак при цьому періодично здійснює блокування підписання нотісів, з огляду на відсутність укладеного договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ». Натомість на 2024 рік у ТОВ «ЗТК» наявний та запланований об`єм роботи з контрагентами, про що проінформовано ДП «АМПУ» листом №619-11/23 від 23.11.2023 року, для подальшого планування черговості використання причалу№ 1 для постановки суден для завантаження/розвантаження. Зазначені об`єми завантаження/розвантаження вже погоджені контрактами з контрагентами, які в свою чергу здійснили фрахт суден відповідно до зазначеного плану.

Проте, за ствердженнями заявника, вибіркові дії ДП «АМПУ» щодо погодження/не погодження нотісів фактично призводить до завдання збитків, тому існують об`єктивні підстави вважати, що після постановлення рішення по даній справі фактично не буде «ефективно» відновлено порушене право ТОВ «ЗТК», з огляду на те, що останнє фактично втратить клієнтів, можливість доступу до причалу № 1 у порто-пункті Кілія, та вимушено буде звертатись з позовами до ДП «АМПУ» про відшкодування збитків. Адже, до моменту вирішення спору у ТОВ «ЗТК» фактично не буде можливості здійснювати господарську діяльність, враховуючи факт блокування з боку ДП «АМПУ», про що свідчить лист диспетчера ДП «АМПУ» Олега Грабовського про неприйняття судна до причалу №1 під обробку у зв`язку з непідписанням договору. Зазначені обставини підтверджуються Актом від 19.04.2024 року, яким затверджено реєстр судів, нотіси про суднозаходи яких до порто-пункту Кілія не були погоджені філією Усть-Дунайськ «ДП «АМПУ». Вказаний акт підписаний директором ТОВ «ЗТК», а також експедитором ТОВ «ДАВОС-АГРО», який надавав послуги з транспортного експедирування вантажу на зазначені судна.

Крім того, заявник зауважував, що бізнес-омбудсмен України - Роман Вашук за наслідками розгляду скарги ТОВ «ЗТК» також підтвердив про створення АМПУ спеціальних гірших умов для ТОВ «ЗТК» з поміж інших портових операторів у порто-пункті Кілія порту Усть-Дунай (а фактично тільки одного - ТОВ «Краншип»).

Саме зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ «ЗТК» із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, оскільки у діяльності портового оператора вартість судно заходу кожного судна, яке заплановано йде під розвантаження/завантаження, є дуже великою. Натомість у випадку продовження непогодження нотісів з боку ДП «АМПУ» зазначені дії призведуть до значних збитків ТОВ «ЗТК», а також до неможливості виконання зазначеного рішення по справі після звернення з позовом.

26.04.2024 від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до суду надійшли заперечення щодо заяви про забезпечення позову (вх. № 17098/24), в яких АМПУ вказував про неодноразове подання заявником таких заяв про забезпечення позову, у задоволенні яких було відмовлено, що, на його думку, свідчить про зловживання процесуальними правами на звернення до суду із застосування заходів забезпечення позову. Також АМПУ вказує про необґрунтованість заяви та відсутність належних підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову. (Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас, для встановлення наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Оскільки в даному випадку позивач планував звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову, являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Виходячи зі змісту поданої заяви, предметом майбутнього позову буде вимога про визнання продовженим договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021, укладеного між ТОВ «ЗТК» та ДП «АМПУ», на тих саме умовах та на той самий строк, тобто на 1 рік, а саме до 31.12.2024.

Між ТОВ Зерновий термінал Кілія та ДП Адміністрація морських портів України" 10.06.2021 року було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 44-П-АМПУ-21.

За умовами п.1.1 Договору від 10.06.2021 № 44-П-АМПУ-21, Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу № 1 портового пункту Кілія філії Усть-Дунайськ державного підприємства Адміністрація морських портів України, що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-відвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції споруди.

Згідно з п. 2.1.1. цього договору Адміністрація зобов`язана не перешкоджати Портовому оператору у доступі до Причалу(ів), зазначених в п. 1.1. цього Договору.

Згідно з п. 7.1. договору від 10.06.2021 № 44-П-АМПУ-21 цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня поточного року його підписання - 31.12.2021.

У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, Договір вважається продовженим на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору, до 31 грудня кожного наступного календарного року.

На підставі зазначеного пункту договору від 10.06.2021 № 44-П-АМПУ-21 строк його дії двічі було продовжено, та з урахуванням відповідних обставин термін його дії було визначено до 31.12.2023.

Між сторонами вказаного договору існує спір з приводу продовження дії цього договору після 31.12.2023, оскільки, як вказує заявник, з одного боку ДП «АМПУ» фактично вчиняє всі дії, які підтверджують факт мовчазної згоди на пролонгацію договору № 44-АМПУ-П-21 від 10.06.2021, у т.ч. надає послуги за договором після закінчення дії договору, приймає оплату від заявника за надані послуги, однак при цьому ДП «АМПУ» періодично здійснює блокування підписання нотісів з посиланням на відсутність укладеного договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу між ТОВ «Зерновий термінал Кілія» та ДП «АМПУ».

В свою чергу апелянт зазначає, що 13.07.2023 ДП «АМПУ» у відповідності до умов договору від 10.06.2021 № 44-П-АМПУ-21 надіслало ТОВ «ЗТК» повідомлення про відсутність наміру продовжувати строк дії договору та припинення дії договору 31.12.2023 включно. Відповідний лист було долучено до заяви про забезпечення позову.

Дані обставини свідчать про припинення дії договору від 10.06.2021 № 44-П-АМПУ-21 починаючи з 01.01.2024.

Судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову у вигляді заборони Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» та Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Усть-Дунайськ» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» вчиняти дії щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден, у порядку передбаченому обов`язковими постановами порту Усть-Дунайськ та зводом звичаїв порту Усть-Дунайськ до набрання законної сили рішенням суду у спорі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» про визнання Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» продовженим на умовах Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу за № № 44-П-АМПУ-21 від 10.06.2021, а саме з 31.12.2023 по 31.12.2024.

Колегія суддів вважає, що такі заходи забезпечення позову фактично зводяться до вирішення справи по суті та задоволення заявлених позовних вимог, оскільки, не дивлячись на відмову відповідача від продовження дії договору, яка наразі фактично оскаржується позивачем та відсутність рішення по суті, яким би такі вимоги було задоволено, судом першої інстанції фактично було вжито заходи забезпечення позову, які є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Тотожність даних заходів вбачається в тому, що під видом заборони щодо припинення/обмеження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден.

Тобто даними заходами забезпечення позову суд першої інстанції надав право позивачу безперешкодно використовувати причал № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ та отримувати супутні послуги, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден.

Колегія суддів доходить до висновку, що вжиті заходи фактично зводяться до вирішення справи по суті та задоволення заявлених позовних вимог, оскільки, не дивлячись на повідомлення ДП «АМПУ» від 13.07.2023 про відсутність наміру продовжувати строк дії договору та припинення дії Договору 31.12.2023, наслідки вжитих заходів забезпечення позову є тотожними наслідкам задоволення заявлених позовних вимог - безперешкодне забезпечення доступу ТОВ «ЗТК» до причалу порту Усть-Дунайськ у відповідності до умов договору від 10.06.2021 року №44-П-АМПУ-21 та продовження його дії.

При цьому, судом першої інстанції поза увагою залишено обставини того, що договір від 10.06.2021 року №44-П-АМПУ-21 припинив діяти 31.12.2023, а для можливості здійснення господарської діяльності на території морського порту необхідно дотримання суб`єктом господарювання всіх законодавчо встановлених вимог.

Слід підкреслити, що Позивачем визнавався відповідний строк та юридичні наслідки припинення дії договору, оскільки ним подано позовну заяву про укладення нового договору, яка розглядається Господарським судом Одеської області (справа №916/795/24).

Окрім того, колегія суддів зазначає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не узгоджуються з предметом запропонованого ТОВ «ЗТК» договору та виходять за його межі.

Так, відповідно до п. 1.1. договору від 10.06.2021 № 44-П-АМПУ-21 Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ портового оператора до причалу (ів) № 1 портового пункту Кілія філії «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ», що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за послуги.

Водночас вжитими заходами місцевий господарський суд заборонив відповідачу вчиняти дії щодо припинення/обмеження надання ТОВ «ЗТК» як послуг доступу до причалу № 1 за адресою: м. Кілія, вул. Портова, 4 у порто-пункті Кілія, порту Усть-Дунайськ по проведенню вантажно-розвантажувальних робіт, так і супутніх послуг, що забезпечують можливість здійснення господарської діяльності по обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден.

Таким чином, вжиті заходи забезпечення позову виходять за межі предмета та підстав позову та не співвідносяться з предметом договору.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У даному випадку, ТОВ «Зерновий термінал Кілія» здійснює підприємницьку діяльність як портовий оператор, та відповідно має здійснювати таку діяльність на власний ризик.

Колегія суддів також зазначає, що власником майна, що перебуває на праві господарського відання у ДП «МТП «Усть-Дунайськ», є Фонд державного майна України.

А тому, вживаючи заходи забезпечення позову, які не узгоджуються з предметом укладеного між сторонами договору, строк дії якого закінчився, суд першої інстанції фактично надав позивачеві право безперешкодного доступу до державного майна, балансоутримувачем якого є ДП «МТП «Усть-Дунайськ», за відсутності договірних відносин між сторонами, а також за відсутності погодження власника майна в особі Фонду державного майна України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є необґрунтованими, вжиті без урахування предмету та підстав даного позову, умов укладеного між сторонами договору, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Зерновий термінал Кілія» про забезпечення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, крім того судом першої інстанції було порушено норми процесуального права у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 про забезпечення позову по справі №916/1824/24 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий термінал Кілія» про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 4-32/24 від 25.04.2024).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.06.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

І.Г. Філінюк