РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 м. КиївСправа № 910/4460/24

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗОФОРМ МЕДІКАЛ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАНТЕК 2020";

про: стягнення 72.499,05 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІЗОФОРМ МЕДІКАЛ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАНТЕК 2020" про стягнення 72.499,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем здійснено надлишкове нарахування грошових коштів на користь відповідача за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу від 01.03.2020 № 01032020, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 72.499,05 грн., з яких: 43.500,00 грн. - основна заборгованість, 5.316,27 грн. - 3 % річних та 23.682,78 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду від 22.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4460/24 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як покупцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "АРІОН СПЕЙС" (найменування якого в подальшому змінено на товариство з обмеженою відповідальністю "СІМАНТЕК 2020") (далі - відповідач), як продавцем укладено договір купівлі-продажу від 01.03.2020 № 01032020 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач продає, а позивач купує "суміш запашних речовин" (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.6.1 Договору визначено, що передплата - у розмірі 100 % ціни товару, в т.ч. ПДВ, здійснюється позивачем протягом трьох банківських днів з моменту узгодження ціни та отримання рахунку-фактури на товар.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивачем здійснено передоплату за Договором в сумі 159.500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 16.03.20220 № 1723, яка наявна в матеріалах справи.

Проте, за твердженнями позивача, товар відповідачем поставлений частково в сумі 116.000,00 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 43.500,00 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 5.316,27 грн. та інфляційних втрат в сумі 23.682,78 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач стверджує, що звертався до відповідача з претензією щодо непогашення заборгованості від 29.02.2024 № 02-02/04/60-01 та листом-вимогою від 16.07.2021 № б/н про повернення грошової суми 43.500,00 грн.

Проте, вказані листи не можуть слугувати належними вимогами про повернення відповідачем позивачу надмірно перерахованих коштів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення (описи вкладення до поштових відправлень) таких листів на адресу місцезнаходження відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що належною вимогою повернення відповідачем позивачу надмірно сплаченої суми грошових коштів за недопоставлену продукцію є дана позовна заява.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту поставки відповідачем на користь позивача товару на суму 43.500,00 грн. або повернення відповідачем вказаної суми на користь позивача сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 43.500,00 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем відповідачу вимоги про повернення надмірно сплаченої суми грошових коштів за недопоставлений товар за Договором, зобов`язання відповідача за Договором було негрошовим.

Таким чином, заявлена позивачем підстава застосування до відповідача відповідальності, зазначеної у ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України стосується порушення грошових зобов`язань, а тому не може бути застосована до порушення не грошових зобов`язань.

Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 5.316,27 грн. та інфляційних втрат в сумі 23.682,78 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАНТЕК 2020" (Україна, 03061, м. Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6, ідентифікаційний код: 42465811) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗОФОРМ МЕДІКАЛ" (Україна, 01015, м. Київ, вулиця Добровольчих Батальйонів, будинок 17, ідентифікаційний код: 36257034) заборгованість в сумі 43.500 (сорок три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац