УХВАЛА

21 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/1392/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду Донецької області

(суддя - Курило Г.Є.)

від 26.03.2024

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Россолов В.В., судді - Хачатрян В.С., Гетьман Р.А.)

від 13.05.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз"

про стягнення 9 056 386,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Оператор ГТС, скаржник) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (далі - Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості у загальній сумі 9 056 386,00 грн, з яких 5 881 346,44 грн основна заборгованість, 267 287,65 грн 3 % річних, 1 989 511,04 грн пеня, 918 240,87 грн інфляційні втрати.

2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за послуги транспортування природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за період з березня 2022 року по червень 2023 року, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.03.2024, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2024, позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення 5 881 346,44 грн основного боргу за відсутністю предмету спору, стягнуто з Товариства на користь Оператора ГТС 3% річних у розмірі 267 287,65 грн, пеню в розмірі 994 755,52 грн, інфляційні втрати в розмірі 918 240,87 грн, а також судовий збір у розмірі 47 625,59 грн, у частині стягнення пені у розмірі 994 755,52 грн відмовлено (зменшено розмір пені до 50%).

4. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки Оператор ГТС надав докази повної оплати Товариством основної заборгованості в розмірі 5 881 346,44 грн після відкриття провадження у справі, тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору щодо позовних вимог про стягнення суми основного боргу (рішення у цій частині не оскаржувалося до суду апеляційної інстанції).

5. Щодо вимог про стягнення пені в розмірі 1 989 511,04 грн за період з 21.04.2022 по 30.07.2023, 3% річних у розмірі 267 287,65 грн за період з 21.04.2022 по 31.08.2023 та інфляційних втрат в розмірі 918 240,87 грн за період з 01.05.2022 по 31.08.2023, суд дійшов висновку стосовно їх правомірності (рішення у цій частині не оскаржувалося до суду апеляційної інстанції).

6. Водночас, суд першої інстанції, приймаючи до уваги доводи сторін, що викладені у клопотанні відповідача про зменшення розміру неустойки (пені) та в запереченнях позивача на клопотання про зменшення розміру неустойки (пені), виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії росії проти України, враховуючи, що Товариство здійснює свою підприємницьку діяльність на території Донецької області та погасив існуючу на момент подачі позову до суду заборгованість, фінансовий стан сторін, дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, щодо необхідності зменшення розміру пені до 50% від заявленої суми, що буде адекватною та співрозмірною компенсацією за порушений інтерес позивача у конкретному випадку.

7. 07.06.2024 Оператор ГТС подав до Верховного суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 994 755,52 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

8. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9. Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

10. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

11. Таким чином правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

12. Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

13. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставами касаційного оскарження скаржник визначає пункти 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

14. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм статей 2, 7, 13, 42, 73-79, 86, 210, 236, 237, 238 ГПК України, вважає, що суди більшою мірою виклали доводи відповідача, на користь якого і було ухвалено рішення в частині зменшення пені, чим відповідно порушено вимогу щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, передбачену в статті 7 ГПК України, однак підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України, не визначає.

15. Верховний Суд звертає увагу, що у разі оскарження судових рішень відповідно до підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, у такому разі касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

16. При цьому, Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, які в касаційній скарзі повинні бути зазначені відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України, повинні узгоджуватися з визначеними скаржником підставами касаційного оскарження судових рішень.

17. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

18. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

19. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пунктами 5, 6 частини другої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Донецької області від 26.03.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 у справі № 905/1392/23 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 14-16 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати відповідачу, надавши суду докази такого надіслання з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова