номер провадження справи 5/33/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.06.2024 Справа № 908/476/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот від 20.06.2024 вх. № 12804/08-08/24 про відвід судді Проскурякова К.В у справі №908/476/24

За позовом: Першого заступника керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області (адреса для листування: вул. Космічна, буд. 118-А, м. Запоріжжя, 69050; ; електронна пошта: ) в інтересах держави в особі:

Позивача: Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (пр.Берестейський, буд. 14, м. Київ, 01135; ; електронна пошта: )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот (вул. Електриків, буд. 8, м. Київ, 04071; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Адміністрація річкових портів (вул. Електриків, буд. 14, м. Київ, 04071; ; електронна пошта: )

про витребування майна

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Ліпартія А.О. (в залі суду) - службове посвідчення №075797 від 01.03.2023;

Від позивача: Ігнатенко Т.Б. (в режимі відеоконференції) - Витяг з ЭДРЮР від 03.03.2024 самопредставництво;

Від відповідача: Щербак Р.І. (в режимі відеоконференції) - ордер серії АІ №1374561 від 31.03.2023;

Від відповідача: Охрименко М.І. (в режимі відеоконференції) - ордер серії АЕ №1290594 від 30.05.2024;

Від третьої особи: Сербулов О.В. (в режимі відеоконференції) - ордер серії АІ №1343827 від 21.03.2024;

УСТАНОВИВ:

26.02.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі позивача: Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України до Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот про витребування майна.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2024 справу №908/476/24 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 28.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/476/24 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 5/33/24, підготовче засідання призначено на 27.03.2024 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Адміністрація річкових портів.

Ухвалою від 17.04.2024р. в задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот про витребування доказів від 16.04.2024 та про призначення експертизи від 14.03.2024 за вих. №21/24 відмовлено. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 22.05.2024 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, яке проводити в режимі відеоконференції.

В судових засіданнях з розгляду справи по суті неодноразово оголошувалися перерви, в останнє до 20.06.2024р. на 11 год. 30 хв.

Перед початком вказаного судового засідання 20.06.2024р. о 10 год. 26хв. через систему "Електронний суд" представником Відповідача Щербак Р.І. до суду подано заяву про відвід судді Проскурякова у справі № 908476/24 з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.06.2024 заяву передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України:

1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

8. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

11. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що питання про відвід судді вирішується невідкладно та подання заяви за одну годину до судового засідання 20.06.2024р., то суд вирішив розглянути питання про відвід судді у раніше призначеному судовому засіданні з повідомленням учасників справи, та за наслідками розгляду оголосив вступну та резолютивну частину цієї ухвали.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот від 20.06.2024 вх. № 12804/08-08/24 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/476/24 суд вважає її необґрунтованою виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заява Позивача про відвід судді Проскурякова К.В. обґрунтована незгодою заявника з процесуальними діями судді, а саме з відмовою у задоволенні судом клопотання про витребування доказів та призначення експертизи у справі, який при цьому вказує, що головною перепоною для розгляду даної справи та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, є те, що нерухоме майно (предмет позову) та оригінали правовстановлюючих документів на нього перебувають на тимчасово окупованій території України, а до матеріалів справи №908/476/24 долучені лише копії документів, що взагалі не є правовстановлюючими (без надання жодних оригіналів і тому Позивач ставить їх під сумнів), і які в більшості складаються з листування (між прокурором, позивачем та третьою особою), копії начебто технічної документації на зареєстроване майно АСК "Укррічфлот" - не є повними, а джерело та порядок їх походження викликає обґрунтовані сумніви (жодних доказів походження не надано, про що неодноразово заявлялось Відповідачем), а надані копії документів (знову ж без оригіналів) на державне майно з яким Позивач ототожнює майно АСК "Укррічфлот" загалом містить тільки інвентарні номери 0275, 0276, 0277, 0279, що не співпадають з інвентарними номерами, що містяться в документах Позивача, а також не містять ідентичних адрес та ідентичних кількісно-якісних одиниць вимірів об`єктів нерухомого майна. З вказаними очевидними проблемами в ідентифікації ідентичності об`єктів нерухомого, що заявляється Позивачем як державне із тим, що зареєстровано та належить АСК "Укррічфлот", - погоджується і прокурор в позовній заяві, що свідчить про існування недостатності доказів. В даному випадку, АСК "Укррічфлот" (як власник майна якого намагаються його припинити без належних доказів), з метою отримання належних доказів в підтвердження/спростування обставин, викладених в позовній заяві, - неодноразово звертався до суду з відповідними клопотаннями, які всі були або відхилені судом без належного розгляду або взагалі не розглянуті. При розгляді заявленого АСК "Укррічфлот" клопотання про призначення судової експертизи (враховуюч відсутність оригіналів правовстановлюючих документів у жодної з Сторін і повне не співпадіння в копіях документів ані ідентичних адрес, ані інших ідентичних кількісно-якісних одиниць вимірів об`єктів нерухомого майна) направленого на дослідження Нерухомого майна на місцевості та визначення його розташування на місцевості і встановлення відповідних характеристик, - суддя Проскуряков К.В. висловився, що він не хоче затягувати розгляд справи, і суду достатньо документів наданих прокурором, щоб визначити тотожність об`єктів. Вищевказане свідчить про необ`єктивність і упередженість судді Проскурякова К.В., оскільки він очевидно порушив принцип змагальності сторін, і відкрито під запис судового засідання на стадії підготовчого провадження надав повну і безапеляційну перевагу виключно доказам (копіям документів), наданих прокурором. Більше того, така поведінка судді свідчить про його намагання не прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, а формально якнайшвидше розглянути справу за позовом прокурора і особливо неважливо які докази ним надані, і що суд не забезпечив можливість реалізації процесуальних прав АСК "Укррічфлот", а також перевірки належності та допустимості копій документів долучених з боку прокурора. В судовому засіданні 17.06.2024 в чергове заявлені АСК "Укррічфлот" клопотання (не розглянуті раніше належним чином) щодо витребування оригіналів та повної копії технічного паспорту (з доказами джерела його походження та отримання в законний спосіб) в чергове фактично було проігноровано суддею Проскуряковим К.В., і що остаточно утвердило у АСК "Укррічфлот" висновок про упереджене та необ`єктивне ставлення судді Проскурякова К.В. при розгляді даної справи та надання повної переваги прокурору і створюючи перешкоди Відповідачу в реалізації його процесуальних прав.

Представники прокуратури, позивача та третьої особи заперечили проти задоволення заяви про відвід.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Подібна позиція висловлена Радою суддів України у рішенні від 7 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Обставини для відводу, вказаних у п.п. 1-5 ч.1 ст. 35 ГПК України, ст. 36 цього кодексу, відповідачем не зазначені та судом не встановлені.

Жодних доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Проскурякова К.В., його заінтересованості у результаті розгляду справи № 908/476/24 до заяви не надано.

Доводи заявника є надуманими та ґрунтуються на припущеннях, оскільки ним аналізуються процесуальні дії та висловлювання судді при оцінці доводів сторін щодо клопотань відповідача про витребування доказів та призначення експертизи.

Суд звертає увагу заявника на те, що оцінка поданих учасниками справи доказів, в тому числі доводам відповідача щодо їх прийнятності, належності, вірогідності, допустимості та повноти з огляду на предмет доказування у справі буде надана судом у рішенні за результатами повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи. Однак у своїй заяві представник відповідача вдався до самостійної оцінки поданих сторонами доказів, перебравши на себе повноваження суду.

Оскільки судом під час підготовчого провадження ухвалою від 17.04.2024р. розглянуто та відмовлено у задоволенні клопотань Відповідача про призначення експертизи та витребування доказів, то їх повторне подання вже під час розгляду справи по суті не відповідає завданню господарського судочинства, вимогам ст. 81 ГПК України, а тому згідно п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України має ознаки зловживання процесуальними правами.

Про вказану відмову представнику відповідача було достеменно відомо протягом двох місяців з дня винесення ухвали 17.04.2022р., однак відводу з наведених підстав ним своєчасно заявлено не було. Лише повторно подавши вже під час розгляду справи по-суті клопотання про витребування доказів, яке вже раніше розглянуто судом, а тому не підлягало розгляду, відповідач заявив відвід в передостанній день розгляду справи по-суті.

При цьому заявником взагалі проігноровані вимоги ч. 4 ст. 35 ГПК України, якою прямо встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, що свідчить про подання завідомо безпідставного відводу та також має ознаки зловживання процесуальними правами.

З огляду на викладене, а також враховуючи вимоги ч. 3 ст. 39 ГПК України, та оскільки заява про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, то суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот від 20.06.2024 вх. №12804/08-08/24 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/476/24 є необґрунтованою, безпідставною та такою, що порушує порядок заявлення відводу, а тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 36, 38, 39, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот від 20.06.2024 вх. № 12804/08-08/24 про відвід судді Проскурякова К.В у справі № 908/476/24 необґрунтованою та відмовити у її задоволенні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 20.06.2024р. та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.В. Проскуряков