ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/565/24

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

04136, місто Київ, вулиця Стеценка, будинок 1-А,

до Малого приватного підприємства «СПОРТИВНО-ТЕХНІЧНИЙ КЛУБ "СОНА"»

08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Мечнікова, будинок 71-А,

про стягнення 3% річних та інфляційних втрат внаслідок прострочення зобов`язання

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №338/24 від 05.03.2024) Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Малого приватного підприємства «СПОРТИВНО-ТЕХНІЧНИЙ КЛУБ "СОНА"» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання з оплати 433264,40 грн. вартості необлікованої електроенергії, що також підтверджено рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21, у зв`язку з чим позивач нарахував 150159,56 грн. інфляційних втрат та 23237,58 грн. 3% річних.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 1 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 гривень.

За позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» заявлена до стягнення сума у розмірі 173397,14 грн., отже, дана справа є малозначною в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, 173 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2024 прийнято позовну заяву (вх. №338/24 від 05.03.2024) Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Малого приватного підприємства «СПОРТИВНО-ТЕХНІЧНИЙ КЛУБ "СОНА"» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат до розгляду та відкрито провадження у справі №911/565/24, розгляд справи №911/565/24 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд

встановив:

1. Правовідносини сторін

Між Публічним акціонерним товариством А.Е.С. Київобленерго (найменування у подальшому змінено на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі») як постачальником та Малим приватним підприємством Спортивно-технічний клуб Сона як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії № від 08.11.2012, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 350,0 КВА, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього Договору.

Відповідно до підпункту 2.2.2. пункту 2.2. договору постачальник зобов`язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик: в межах дозволеної потужності, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених у додатку № 3 «Режими постачання електричної енергії».

05.11.2012 між позивачем і відповідачем підписаний Акт про передачу на відповідальне зберігання приладу обліку та пломб встановлених на ньому.

23.07.2021 під час проведення перевірки працівниками позивача електроустановок відповідача за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Промислова, 3 щодо дотримання вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії виявлено факт порушення, а саме: порушення пунктів 2.3.2., 2.3.4., 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, пунктів 5.16.11., 5.6.18., 5.16.19., 6.4.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що відповідає порушенню пункту 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії - пошкодження пломбувального матеріалу (тросу) на пломбі встановленій на комірці силового трансформатора ТП 786 пломба 73047625.

За фактом виявлених порушень під час огляду, відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії складений Акт про порушення № К046411 від 23.07.2021.

Відповідач обов`язок щодо оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до рішення комісії позивача з розгляду Акту про порушення № К 046411 від 23.07.2021, оформленого Протоколом засідання комісії №145 від 25.08.2021, не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення цієї заборгованості у розмірі 433264,40 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21 стягнуто з Малого приватного підприємства Спортивно-технічний клуб Сона на користь Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі 433264,40 грн. вартості необлікованої електричної енергії та 6672,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21 суд видав наказ від 19.05.2023.

14.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідачем сплачена заборгованість у сумі 439937,15 грн., з яких 433264,40 грн. - вартість необлікованої електричної енергії та 6672,75 грн. - витрати зі сплати судового збору, відповідно до інформаційних повідомлень про зарахування коштів, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви:

- №17/07/20233727 від 17.07.2023 на суму 380634,09 грн.;

- № 19/07/20233830 від 20.07.2023 на суму 13848,52 грн.;

- № 20/07/20233914 від 21.07.2023 на суму 45454,54 грн.

Згідно з абзацами 1-3 підпункту 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Позивач зазначає, що відповідач був зобов`язаний сплатити суму боргу до 02.10.2021. Оскільки відповідач не виконав свій обов`язок зі сплати вартості необлікованої електричної енергії, позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати за період прострочення оплати вартості необлікованої електричної енергії.

2. Аргументи позивача

Позивач заявляє про стягнення з відповідача 23237,58 грн. 3% річних та 150159,56 грн. інфляційних втрат (період нарахування з жовтня 2021 року по липень 2023 року), які нараховані за прострочення оплати вартості необлікованої електричної енергії, наявність підстав для стягнення якої встановлено також рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/3680/21 від 20.06.2022.

Позивач зауважує, що обставини, за яких позивач нарахував відповідачу вартість не облікованої електроенергії у сумі 433264,40 грн. та її розмір встановлені судом у справі №911/3680/21 від 20.06.2022.

Позивач зазначає, що відповідач був зобов`язаний сплатити суму боргу до 02.10.2021. У зв`язку із тим, що оплата вартості необлікованої електричної енергії проводилась у примусовому порядку у межах виконавчого провадження №72266457, позивач нарахував суму 3% річних та інфляційних втрат з наступного дня після закінчення строку на сплату заборгованості 03.10.2021 по день, у який відповідачем внесений платіж, із пониженням суми заборгованості відповідно до суми платежу, тобто по 16.07.2023, 19.07.2023, 21.07.2023.

3. Аргументи відповідача

Відповідач своїх аргументів та заяв по суті справи не надав. Копія ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 11.03.2024 направлялась судом відповідачу двічі (15.03.2024 та 03.05.2024) рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: направлена 15.03.2024 повернулась до суду 05.04.2024 за закінченням терміну зберігання; суд 03.05.2024 повторно направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ухвалу Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 11.03.2024, яка повернулась до суду 21.05.2024 за закінченням терміну зберігання.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з пунктами 2, 3 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Згідно з пунктом 84 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

5.1. Щодо відсутності заяв по суті від відповідача.

Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Копія ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 11.03.2024 направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.03.2024 та повернулась до суду 05.04.2024 за закінченням терміну зберігання; 03.05.2024 суд повторно направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ухвалу Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 11.03.2024, яка повернулась до суду 21.05.2024 за закінченням терміну зберігання.

Суд наголошує, що Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Таким чином, суд здійснив усі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

5.2. Щодо підстав нарахування 3% річних та інфляційних втрат та їх розмір.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №909/948/18.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21 встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі підписаного договору про постачання електричної енергії від 08.11.2012 №, сторонами підписані акти пломбування засобів обліку від 05.11.2012 та від 05.11.2012, в яких зазначено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб покладається на відповідача.

За фактом виявлених порушень під час огляду, а саме: пунктів 2.3.2., 2.3.4., 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, пунктів 5.16.11., 5.6.18., 5.16.19., 6.4.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що відповідає порушенню пункті 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії - пошкодження пломбувального матеріалу (тросу) на пломбі встановленій на комірці силового трансформатора ТП 786 пломба 73047625, відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії складений Акт про порушення № К046411 від 23.07.2021.

Згідно з пунктом 2.3.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

За таких обставин, суд у справі №911/3680/21 дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору, тому представником відповідача правомірно складений Акт про порушення № К046411 від 23.07.2021 та проведено розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, при цьому, сам по собі факт пошкодження чи зриву пломби, незалежно від обставин та можливості безоблікового споживання електроенергії, є достатньою правовою підставою для застосування оперативно-господарської санкції: донарахування вартості не облікованої електричної енергії.

Відповідач обов`язок щодо оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до рішення комісії позивача з розгляду Акту про порушення № К 046411 від 23.07.2021, оформленого Протоколом засідання комісії № 145 від 25.08.2021, не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 433264,40 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21 стягнуто з відповідача на користь позивача 433264,40 грн. вартості необлікованої електричної енергії та 6672,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, судом у рішенні Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21 встановлено, що позивач правомірно нарахував відповідачу заборгованість за прострочення оплати вартості необлікованої електричної енергії.

Суд встановив, що відповідачем у межах виконавчого провадження №72266457 сплачена заборгованість у сумі 439937,15 грн., з яких 433264,40 грн. - вартість необлікованої електричної енергії та 6672,75 грн. - витрати зі сплати судового збору, відповідно до інформаційних повідомлень про зарахування коштів, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви:

- №17/07/20233727 від 17.07.2023 на суму 380634,09 грн.;

- № 19/07/20233830 від 20.07.2023 на суму 13848,52 грн.;

- № 20/07/20233914 від 21.07.2023 на суму 45454,54 грн.

Згідно з абзацами 1-3 підпункту 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Позивач зазначає, що відповідач був зобов`язаний сплатити суму боргу до 02.10.2021. Оскільки відповідач не виконав свій обов`язок зі сплати вартості необлікованої електричної енергії, позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати за період прострочення строку для оплати вартості необлікованої електричної енергії.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 150159,56 грн. інфляційних втрат та 23237,58 грн. 3% річних. Також позивачем долучений детальний розрахунок зазначених інфляційних втрат та 3% річних.

У зв`язку з тим, що заборгованість стягнута рішенням у справі №911/3680/21 погашена у повному обсязі лише 21.07.2023, позивач нараховує та заявляє до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період, що не охоплений рішенням у справі №911/3680/21, тобто, з наступного дня після закінчення строку на сплату заборгованості 03.10.2021 по дні, у які відповідачем внесені платіжі: із пониженням суми заборгованості відповідно до суми платежу, тобто, по 16.07.2023, 19.07.2023, 21.07.2023.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц виклала свої висновки про те, що положеннями статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №712/5856/15-ц).

У постанові Верховного Суду від 26.01.2022 по справі №910/18557/20 зазначається, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та % річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за час прострочення.

Аналогічних правових висновків дотримується Верховний Суд в постанові від 30.01.2019 у справі №922/175/18.

Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, відтак, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Керуючись статтями 79 та 86 Господарського процесуального кодексу України суд має встановити правильність здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Аналогічні правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №910/20107/17, від 21.05.2019 у справі №916/2889/13, від 16.04.2019 у справах №922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 14.02.2019 у справі №922/1019/18, від 22.01.2019 у справі №905/305/18.

Зважаючи на вказане, з огляду на те, що згідно з абзацами 1-3 підпункту 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії строк виникнення зобов`язання з оплати розрахункових документів за необліковану електричну енергію пов`язаний з моментом отримання рахунку, а не з рішенням суду та встановлені у рішенні Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/3680/21 обставини, суд погоджується з доводами позивача, що строком виконання основного зобов`язання було 02.10.2021, відтак, прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання почалось з 03.10.2021 із закінченням у день сплати щодо відповідних частин платежу (без урахування дня фактичної оплати).

Суд здійснив власний перерахунок інфляційних втрат та 3% річних та встановив, що позивачем надмірно нарахований один день прострочення (21.07.2023) в останньому періоді нарахування, оскільки 21.07.2023 - день перерахування коштів, який не включається у період прострочення, вказане не вплинуло на розрахунок та розмір інфляційних втрат, відтак, ця позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому розмірі - 150159,56 грн., позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню частково - у розмірі 23234,39 грн.

6. Результати розгляду справи

6.1. Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6.2. Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку часткове задоволення позовних вимог.

7. Розподіл судових витрат

Згідно з частинами 1, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням сплати позивачем судового збору у мінімальному розмірі, судовий збір за подання позовної заяви покладається на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 13, 52, 73, 74, 77-79, 86, 129, 232, 237, 238, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов (вх. №338/24 від 05.03.2024) Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Малого приватного підприємства «СПОРТИВНО-ТЕХНІЧНИЙ КЛУБ "СОНА"» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства «СПОРТИВНО-ТЕХНІЧНИЙ КЛУБ "СОНА"» (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Мечнікова, будинок 71-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (04136, місто Київ, вулиця Стеценка, будинок 1-А, ) на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», МФО 334851 інфляційні втрати в розмірі 150159,56 грн. (сто п`ятдесят тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят шість копійок), 3% річних в розмірі 23234,39 грн. (двадцять три тисячі двісті тридцять чотири гривні тридцять дев`ять копійок) та витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 24.06.2024.

Суддя С.О. Саванчук