Справа № 909/590/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

21.06.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Стефанів Т. В., розглянувши без виклику сторін заяву Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" № 14/08-532 від 18.06.2024 (вх. № 5669/24 від 20.06.2024) про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт"

про стягнення заборгованості в розмірі 56559438 грн 00 к.,

в с т а н о в и в :

Позивач АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ТОВ "Дріада Ріал Істейт" про стягнення заборгованості в розмірі 56559438 грн 00 к.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки нафтопродуктів № 1192/2/2118 від 31.07.2018 в частині оплати товару.

Одночасно з поданням позову позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать ТОВ "Дріада Ріал Істейт" в межах суми позову в розмірі 56559438 грн 00 к.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає наступне:

- відповідно до інформації, що міститься на сайті https://opendatabot.ua/c/38006889 щодо ТОВ "Дріада Ріал Істейт" (ідентифікаційний код в ), статутний капітал останнього складає лише 342928 грн 00 к.;

- з ухвали Львівського апеляційного суду від 08.05.2023 у справі № 463/658/23 ПАТ "Укртатнафта" заявник дізнався, що Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. У даному кримінальному провадженні розслідується системне виведення колишніми посадовими особами ПАТ "Укртатнафта" у змові з окремими акціонерами товариства впродовж 2022 року коштів підприємства та нарощування безнадійної дебіторської заборгованості шляхом укладання непрозорих договорів на поставку продукції та надання послуг з комерційними структурами, серед яких і ТОВ "Дріада Ріал Істейт";

- навмисне ухилення відповідача від погашення простроченої заборгованості та подальше зволікання з забезпеченням дієвого захисту майнових інтересів заявника призведе до утворення безнадійної заборгованості, створює передумови неможливості виконання АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" власних грошових зобов`язань перед контрагентами;

- 06.11.2022 на виконання рішення засідання Ставки Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України у зв`язку із військовою необхідністю, відбулося примусове відчуження у власність держави акцій стратегічно важливих підприємств, серед яких є ПАТ "Укртатнафта". Вилучені акції набули статусу військового майна, а їх управління було передано Міністерству оборони України;

- ПАТ "Укртатнафта" віднесено до об`єктів критичної інфраструктури, а у період воєнного стану ПАТ "Укртатнафта" є єдиним нафтопереробним заводом України, який переробляє нафтову сировину, яка, в свою чергу, добувається та транспортується останнім трубопровідним транспортом;

- на думку позивача, накладення арешту на майно та кошти відповідача є співмірним та обґрунтованим заходом забезпечення позову у випадку наявності у боржника мільйонних боргів та завадить останньому вивести кошти та майно з підприємства в процесі розгляду судової справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для її розгляду по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Положеннями ст. 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 921/333/23, від 13.07.2022 у справі № 904/4710/21.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, предметом позову АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до ТОВ "Дріада ріал істейт" є вимога майнового характеру про стягнення заборгованості в розмірі 56559438 грн 00 к., отже виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Щодо обраного способу забезпечення позову, слід зауважити, що арешт коштів як такий не означає зміну їх власника, водночас, у випадку стягнення грошових коштів на користь певної особи, такі кошти зараховуються на рахунки особи, на користь якої ухвалене судове рішення, та вибувають із власності боржника.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №908/3247/20.

При цьому зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу.

У свою чергу, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (такі правові висновки також викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 14.02.2020 у справі №916/2278/19, від 26.11.2020 у справі № 911/949/20, від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20, від 09.06.2021 у справі № 914/2438/20).

Таким чином, суд вважає, що запропоновані заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на майно та грошові кошти відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постанові Верховного Суду від 09.06.2023 у справі №37з-23).

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову, виконуючи роль гарантії виконання судового рішення з конкретним предметом спору, водночас не повинні припиняти чи іншим чином негативно впливати на діяльність сторони зобов`язання чи інших осіб. Проте, у заявлений позивачем спосіб і в межах суми спору, що є предметом стягнення у справі № 909/590/24, законні права відповідача не порушуються. Арешт на майно та грошові кошти, який накладається судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, має на меті подальше звернення стягнення на них в разі задоволення позову. Відповідний спосіб забезпечення позову не порушує балансу інтересів сторін, а є законним тимчасовим заходом до результатів вирішення спору, спрямованим на забезпечення гарантії виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги, що обраний позивачем захід забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, належні ТОВ "Дріада ріал істейт", в межах суми позову 56559438 грн 00 к. відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви.

Частиною 6 ст. 140 ГПК України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому ст. 145 ГПК України.

Керуючись ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" № 14/08-532 від 18.06.2024 (вх. № 5669/24 від 20.06.2024) про забезпечення позову у справі № 909/590/24 задовольнити.

Накласти арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт" (участок Щивки, 2/24, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78593; ідентифікаційний код 38006889) у межах суми позову в розмірі 56559438 (п`ятдесят шість мільйонів п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять вісім) грн 00 к.

Стягувач: Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова

нафтова компанія "Укртатнафта"

вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610

ідентифікаційний код 00152307

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дріада Ріал Істейт"

участок Щивки, 2/24, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область,78593

ідентифікаційний код 38006889

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвалу підписано 21.06.2024.

Суддя Т. В. Стефанів