РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2024Справа № 910/12518/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючої судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська гірничо-хімічна компанія» (03110, місто Київ, вул. Солом`янська, будинок 3, офіс 803)

до Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (04073, місто Київ, пр. Бандери Степана, будинок 16-Б)

про стягнення 2 311 351,16 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Гудима Є.П.

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Західноукраїнська гірничо-хімічна компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення матеріальних збитків у розмірі 2 311 351,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 позовну заяву ТОВ "Західноукраїнська гірничо-хімічна компанія" залишено без руху, встановлено Товариству спосіб і строк усунення недоліків.

08.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12518/23, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.10.2023. Залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління патрульної поліції в Житомирській області.

03.10.2023 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити повністю. Одночасно до відзиву відповідачем були долучені клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Акціонерну страхову компанію «ОМЕГА», у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , а також клопотання про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи.

03.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи.

04.10.2023 через відділ документального забезпечення від ВПЗ ГУНП в Житомирській області надійшло клопотання про заміну третьої особи - Головного управління патрульної поліції в Житомирській області (), на належну особу - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ().

У підготовче засідання 04.10.2023 представник позивача не з`явився, проте 03.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від останнього надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представник третьої особи у підготовче засідання 04.10.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд у підготовчому засіданні 04.10.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заміну третьої особи на належну - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (). Підготовче засідання судом відкладено на 25.10.2023.

23.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовче засідання 25.10.2023 представник третьої особи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2023 у задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про залучення співвідповідача відмовлено. Залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Розгляд клопотання Департаменту патрульної поліції про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи відкладено до встановлення фактичних обставин справи. Підготовче засідання відкладено на 08.11.2023.

27.10 2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви з додатками ОСОБА_1 .

01.11.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він, серед іншого, повторно клопотав про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

06.11.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли письмові заперечення у справі, у яких він, серед іншого, повторно наполягав на необхідності призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

08.11.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких він повторно заперечував проти призначення судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи.

У підготовче засідання 08.11.2023 представники третіх осіб не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 у порядку ст. 50 ГПК України залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Підготовче засідання відкладено на 29.11.2023.

15.11.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви з додатками ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» на виконання вимог ухвали від 08.11.2023.

27.11.2023 через відділ документального забезпечення від позивача надійшли додаткові пояснення щодо статусу ТОВ «ЗУГК» як належного позивача у справі.

27.11.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

У підготовче засідання 29.11.2023 представники третіх осіб -1, -2, -3 не з`явилися, проте представником Шибистюка В.Ю. було подане клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд у підготовчому засіданні 29.11.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи. Підготовче засідання відкладено на 13.12.2023.

04.12.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

07.12.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

08.12.2023 через систему "Електронний суд" від представника третьої особи-2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 задоволено заяви представників Департаменту патрульної поліції (відповідача) та Шибистюка В.Ю. (третьої особи-2) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12.12.2023 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

Представники відповідача та третіх осіб-1,-2,-3 у підготовче засідання 13.12.2023 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 підготовче засідання відкладено на 17.01.2024.

18.12.2023 через відділ діловодства від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме рецензії № 18-23-0392 від 07.12.2023 на звіт №0012.10.22 про оцінку вартості матеріального збитку - КТЗ Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 , власник ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», виконаний ФОП Ткачуком М.С.

11.01.2024 через відділ діловодства від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

17.01.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судової справи.

Представники відповідача, третіх осіб-1, -3 у підготовче засідання 17.01.2024 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи-2 у підготовче засідання 17.01.2024 не з`явився, проте 17.01.2024 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

Суд у підготовчому засіданні 17.01.2024 без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання представника позивача про відкладення судової справи, підготовче засідання відкладено на 07.02.2024.

05.02.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме актуалізованого звіту № 12/12.02.24 від 03.02.2024 про оцінку вартості матеріального збитку - КТЗ Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_2 , власник ТОВ «ЗУГК», виконаний ФОП Ткачуком М.С.

Підготовче засідання 07.02.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 призначено підготовче засідання на 04.03.2024.

21.02.2024 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про визнання актуалізованого звіту про оцінку вартості матеріального збитку недопустимим/неналежним/недостовірним доказом.

01.03.2024 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Представники відповідача та третіх осіб -1, -3 у підготовче засідання 04.03.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд у підготовчому засіданні 04.03.2024 без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 18.03.2024.

18.03.2024 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме рецензії № 18-24-0129 від 12.03.2024 на актуалізований звіт № 12/12.02.24 від 03.02.2024 про оцінку вартості матеріального збитку - КТЗ Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_2 , власник ТОВ «ЗУГК», виконаний ФОП Ткачуком М.С.

Представники відповідача і третіх осіб -1, -3 у підготовче засідання 18.03.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 підготовче засідання відкладено на 25.03.2024.

18.03.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Представник позивача у підготовче засідання 25.03.2024 не з`явився, проте 25.03.2024 через відділ діловодства суду від останнього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи-2 у підготовче засідання 25.03.2024 не з`явився, проте 25.03.2024 через відділ діловодства суду від останньої надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

Представники третіх осіб -1, -3 у підготовче засідання 25.03.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд у підготовчому засіданні 25.03.2024 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 15.04.2024.

11.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

12.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме рецензії від 12.04.2024 на «Актуалізований звіт № 12/12.02.24 про оцінку вартості матеріального збитку», виконаної рецензентом Стрижаком Д.Є.

Представники третіх осіб - 1, -3 у підготовче засідання 15.04.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/12518/23 до судового розгляду по суті на 15.05.2024.

07.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про доручення рецензії на звіт № 12/12.02.24 про оцінку майнового збитку колісного ТЗ.

14.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі з клопотанням про долучення доказу, а саме висновку експерта № 14/05-01 від 14.05.2024 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи щодо пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 , виконаного ТОВ «Агентство експертної оцінки України».

15.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача та третіх осіб -1, -2, -3 у судове засідання 15.05.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2024 просив суд долучити до матеріалів справи висновок експерта № 14/05-01 від 14.05.2024.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його задоволення, керуючись закріпленим ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, беручи до уваги, що дане клопотання подане представником позивача до відкриття судового засідання, яким розпочинається розгляд справи по суті, а поданий доказ стосується обставини, котра належить до предмету дослідження у справі, враховуючи при цьому й практику ЄСПЛ, згідно якої не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992) та усталену правову позицію Верховного Суду щодо уникнення надмірного формалізму при застосуванні процесуальних норм.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2024 заперечив проти клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд 15.05.2024 у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, та оголосив перерву у судовому засіданні до 29.05.2024.

Представник відповідача у судове засідання 29.05.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

Представники третіх осіб -1, -2, -3 у судове засідання 29.05.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2024 оголошено перерву у судовому засіданні по розгляду справи до 03.06.2024.

29.05.2024 (після судового засідання) через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

29.05.2024 (після судового засідання) через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

Представник відповідача у судове засідання 03.06.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

Представники третіх осіб -1, -2, -3 у судове засідання 03.06.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

У силу ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутності представників третьої особи -1, -2,- 3, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 03.06.2024 заперечив проти клопотань представника відповідача від 29.05.2024.

Суд 03.06.2024 у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволення клопотань про відкладення розгляду справи та визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю.

Присутній у судовому засіданні 03.06.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 03.06.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.08.2019 між ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд - ліз» (лізингодавець) та ТОВ «Західноукраїнська гірничо - хімічна компанія» (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 088-АБУ-Ф-205, відповідно до п. 2.1 якого лізингодавець на підставі замовлення на ТЗ зобов`язується купити та передати лізингоодержувачу в строкове платне користування ТЗ на умовах фінансового лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується вчасно та у повному обсязі відповідно до графіку платежів сплачувати на користь лізингодавця лізингові та інші платежі, а також виконувати інші зобов`язання, визначені цим договором.

Згідно з п. 2.2 договору ТЗ передається лізингодавцем лізингоодержувачу по акту прийому-передачі ТЗ. Лізингоодержувач користується ТЗ протягом всього строку лізингу.

Термін лізингу визначається сторонами в Графіку платежів. Строк лізингу починає обчислюватися з дня підписання сторонами акту прийому-передачі ТЗ і закінчується в останній день користування ТЗ відповідно до Графіку платежів або в день дострокового розірвання або припинення договору. Строк лізингу може бути змінений за згодою сторін, про що вносяться відповідні зміни до графіку платежів (п. 2.3 договору).

Лізингоодержувач має пріоритетне право набути після закінчення строку лізингу і при повному належному виконанні його умов у власність предмет лізингу на підставі підписаної сторонами Угоди про перехід права власності на ТЗ (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.6 договору лізингоодержувач має право після закінчення строку дії договору та/або відповідного Графіку платежів і виконання його умов набути у власність предмет лізингу, сплативши лізингодавцю залишкову вартість ТЗ, вказану у відповідному Графіку платежів та виконавши всі інші грошові зобов`язання за договором. Вимоги цього пункту договору не застосовуються в разі, якщо у лізингоодержувача є не погашена заборгованість по будь-якому укладеному з лізингодавцем договору та/або графіку платежів.

У п. 10.1 договору сторони погодили, що з дати передачі ТЗ лізингоодержувачу він несе повну відповідальність за ризики, яким може бути підданий ТЗ.

З метою зменшення ризиків володіння транспортним засобом, ТЗ, зазначений у Графіку платежів, повинен бути застрахований за рахунок лізингоодержувача на весь період дії цього договору та/або графіку платежів за ризиками обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ і договором добровільного страхування ТЗ на випадок повної або часткової втрати ТЗ незалежно від причин такої втрати (схема страхування «Повне КАСКО») та будь-якими іншими ризиками у разі необхідності такого страхування згідно з вимогами діючого законодавства України чи іншої країни у разі перебування (тимчасового виїзду) ТЗ за межі території України з дозволу лізингодавця (п. 10.2 договору).

Згідно з п. п. 10.3, 10.4 договору лізингоодержувач вказує вид та умови страхування, за якими він хоче застрахувати ТЗ в замовленні на ТЗ. Лізингодавець впродовж 2 робочих днів з моменту передачі ТЗ за актом приймання-передачі ТЗ самостійно укладає договори страхування зі страховиком, вибраним за власним розсудом. Лізингодавець по таким договорами страхування є безумовним вигодонабувачем.

У разі пошкодження, викрадення, незаконного заволодіння ТЗ, якщо дана подія не буде визнана страховою, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю на підставі виставленого рахунку викупну вартість ТЗ, зазначену у відповідному Графіку платежів (п. 6.21 договору).

Згідно з п. 11.1 договору лізингоодержувач зобов`язаний повернути ТЗ в дату повернення, передбачену відповідним графіком платежів, на СТО, узгодженому сторонами, у присутності уповноважених представників сторін разом з обладнанням та іншими документами, які були надані лізингоодержувачу згідно акту приймання-передачі ТЗ та з дотриманням умов п. 11.3 цього договору, про що сторони складають та підписують акт повернення ТЗ. В разі, якщо лізингоодержувач повертає ТЗ з виконанням вищезазначених вимог, відповідний Графік платежів до цього договору вважається припиненим з дати такої передачі.

Згідно з п. 15.2 договору останній є безстроковим та діє до дати повного належного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним або до дати укладення додаткової угоди про його розірвання (припинення його дії).

30.09.2019 між ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд - ліз» (первісний лізингодавець), ТОВ «Західноукраїнська гірничо - хімічна компанія» (лізингоодержувач) та ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (новий лізингодавець) було укладено Угоду про заміну сторони в договорі фінансового лізингу № 088-АБУ-Ф-205 від 19.08.2019, згідно з п. 1 якої лізингоодержувач, первісний лізингодавець та новий лізингодавець вирішили у договорі фінансового лізингу № 088-АБУ-Ф-205 від 19.08.2019 замінити лізингодавця, а саме: ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд - ліз» на ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА». Тобто з дати, вказаної у пункті 6 даної Угоди, усі права та обов`язки по договору лізингу переходять від первісного лізингодавця до нового лізингодавця.

Угода вступає в силу з 1 жовтня 2019 року, але не раніше дати державної реєстрації змін до відомостей в ЄДРЮОФОПтаГФ, щодо правонаступництва ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (п. 6 Угоди).

На виконання умов договору 03.04.2020 ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» було передано, а ТОВ «Західноукраїнська гірничо - хімічна компанія» прийнято об`єкт лізингу - автомобіль Mercedes-Benz GLE 300D 4MATIC, номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску - 2020, вартість - 2 096 964,06 грн, у кількості 1 шт.; пристрій спостереження Teltonika FMB920AECO91/Fleet Management System, вартість - 10 500,00 грн, у кількості 1 шт. Разом з ТЗ передані: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, технічна документація, надана постачальником, у т.ч. сервісна книжка та інструкція з експлуатації ТЗ, поліс страхування ОСЦПВТО «Автоцивілка» та стікер до нього, державні реєстраційні номерні знаки - 2 штуки, сумка-автонабір технічної допомоги, що підтверджується актом прийому - передачі об`єкта лізингу № 088-АБУ-Ф-205/2.

Згідно з п. 3 Графіку платежів №088-АБУ-Ф-205/2 від 03.04.2020, що є додатком №2 до договору фінансового лізингу, строк лізингу - 24 місяці.

Дата повернення ТЗ - 4 квітня 2022 року (п. 8 Графіку платежів №088-АБУ-Ф-205/2).

Утім, акту повернення ТЗ, складеного у порядку п. 11.1 договору та п. 8 Графіку платежів матеріали справи не містять.

Між тим 29.04.2022 о 19 год 55 хв на 189 км автодороги М-21 (Виступовичі - Житомир - Могилів Подільський) поблизу с. Сінгури Житомирського району Житомирської області сталася ДТП за участю ТЗ Mercedes-Benz GLE 300D, номерний знак НОМЕР_1 (об`єкт лізингу згідно договору № 088-АБУ-Ф-205), під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ СКС MOU-04 МП, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням старшого лейтенанта поліції, інспектора УПП в Житомирській області ДПП Шибистюка В.Ю.

Унаслідок вказаної ДТП автомобіль Mercedes-Benz GLE 300D, номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 17.01.2023 у справі №278/2390/22, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 04.04.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_2 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження відносно нього закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.

На момент скоєння ДТП транспортний засіб СКС MOU-04 МП, номерний знак НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 належав відповідачу - Департаменту патрульної поліції, та був застрахований у АСК «Омега» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом № 207171650, строком дії з 00:00 08.04.2022 по 23:59:00 07.04.2023, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн, франшизою - 0,00 грн.

Натомість, транспортний засіб Mercedes-Benz GLE 300D, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , застраховано не було.

02.09.2022 ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «Західноукраїнська гірничо - хімічна компанія» підписали угоду (акт) про перехід права власності на об`єкт лізингу за договором фінансового лізингу № 088-АБУ-Ф-205 від 19.08.2019, згідно графіку платежів №088-АБУ-Ф-205/2 від 03.04.2020, відповідно до п. 1 якої у зв`язку з виконанням лізингоодержувачем всіх своїх фінансових зобов`язань за графіком платежів №088-АБУ-Ф-205/2 від 03.04.2020, який є невід`ємною частиною договору фінансового лізингу № 088-АБУ-Ф-205 від 19.08.2019 (далі - основний договір), до нього переходить право власності на об`єкт лізингу, а саме автомобіль Mercedes-Benz GLE 300 d4MATIC у кількості 1 одиниця.

Сторони визначили, що право власності на об`єкт лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача з моменту укладення цієї угоди (акту) (п. 2 угоди).

Даною угодою (актом) підтверджується правомірність набуття об`єкту лізингу лізингоодержувачем у власність та є підставою для перереєстрації об`єкту лізингу в державних органах (п. 4 угоди).

02.09.2022 між ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «Західноукраїнська гірничо - хімічна компанія» було укладено договір № 088-АБУ/2 купівлі-продажу об`єкта лізингу.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 , транспортний засіб Mercedes-Benz GLE 300D, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 18.04.2023 було перереєстровано на нового власника - ТОВ «ЗУГК», з присвоєнням номерних знаків НОМЕР_2 .

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, ТОВ «ЗУГК» зазначає, що співробітник Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, керуючи службовим автомобілем, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 , унаслідок чого останній зазнав значних пошкоджень. Вина співробітника поліції у скоєнні означеної ДТП встановлена в судовому порядку. На момент ДТП автомобіль Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 , будучи зареєстрованим на праві власності за ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА», перебував у володінні й користуванні позивача згідно договору фінансового лізингу. Несучи усі ризики, пов`язані з володінням й користуванням названим транспортним засобом, позивач, як лізингоодержувач, сплатив лізингодавцеві повну вартість останнього, визначену графіком платежів. Наведена обставина дозволяє стверджувати, що жодних збитків, пов`язаних з пошкодженням ТЗ Mercedes-Benz GLE 300D унаслідок спірної ДТП лізингодавець не зазнав. Натомість, їх поніс саме позивач, набувши право власності уже на пошкоджений автомобіль. Враховуючи викладене, ТОВ «ЗУГК» наразі заявляє вимогу про компенсацію таких збитків за рахунок відповідача, як з роботодавця, за шкоду, завдану його працівником, розмір яких доводить шляхом надання до суду звіту № 0012.10.22 про оцінку вартості матеріального збитку, актуалізованого звіту № 12/12.02.24 про оцінку вартості матеріального збитку, рецензії від 12.04.2024 на актуалізований звіт № 12/12.02.24 про оцінку вартості матеріального збитку, виконаної рецензентом Стрижаком Д.Є., а також висновку експерта № 14/05-01 від 14.05.2024.

У свою чергу відповідач проти позову заперечує, аргументуючи таким:

-ТОВ «ЗУГК» не є належним позивачем у справі, оскільки станом на дату спірної ДТП право власності на ТЗ Mercedes-Benz GLE 300D було зареєстроване за ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ УКРАЇНА», а тому лише останнє управнене вимагати відшкодування збитків, спричинених пошкодженням належного йому автомобіля, у судовому порядку;

-позивачем не доведено розмір збитків, адже згідно рецензії № 18-23-0392 від 07.12.2023 на звіт № 0012.10.22 про оцінку вартості матеріального збитку та рецензії № 18-24-0129 від 12.03.2024 на актуалізований звіт № 12/12.02.24 від 03.02.2024 про оцінку вартості матеріального збитку останні не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, і можуть використовуватися з метою, зазначеною у них, лише після виправлення зазначених недоліків;

-заявлений до стягнення з відповідача розмір збитків повинен бути зменшений на страхову суму, визначену договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленим полісом №207171650, укладеним між Департаментом патрульної поліції та АСК «Омега», адже протилежний підхід суперечитиме меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Встановивши вказані обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної вимоги, виходячи з таких мотивів.

Спірні правовідносини, будучи деліктним зобов`язанням, підпадають під правове регулювання статей 1166, 1187, 1188, 1172 ЦК України.

За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, за правилом генерального делікту, закріпленим вищенаведеною нормою, відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на її безпосереднього заподіювача.

Водночас ч. 2 ст. 1187 ЦК України, яка відносяться до спеціальних деліктів, встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Так, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 та постановою від 15.07.2022 про закриття кримінального провадження №0000079 від 30.04.2022, підтверджується та відповідачем визнається, що на момент ДТП транспортний засіб СКС MOU-04 МП, номерний знак НОМЕР_4 належав відповідачу на праві власності, тоді як старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , обіймаючи посаду інспектора УПП в Житомирській області ДПП, перебував з ним у трудових відносинах і керував названим транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків.

За загальним правилом, визначеним цитованою вище ст. 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Вирішуючи спір, пов`язаний з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема, зіткненням транспортних засобів, слід виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Як уже зазначалося, постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 17.01.2023 у справі № 278/2390/22, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 04.04.2023, встановлено протиправність поведінки ОСОБА_1 (порушення ним вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР), а також вину зазначеної особи у вчиненні спірної ДТП.

При цьому судом враховано висновки Верховного Суду, зроблені у постановах від 02.07.2018 у справі № 739/1069/17, від 15.03.2021 у справі № 201/5993/18, про те, що у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та з чиєї вини вона сталася. Адже у вказаній частині ця постанова має обов`язковий характер при вирішенні питання відшкодування збитків.

Наявними матеріалами справи підтверджується також й те, що внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_1 була завдана шкода транспортному засобу Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 , а між шкодою і протиправною поведінкою зазначеної особи існує прямий причинний зв`язок.

Твердження відповідача про недоведеність позивачем безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку судом відхиляється як таке, що не ґрунтується на наявності ще одного або кількох юридичних фактів (фактичних обставин дійсності), котрі мали б місце у ланцюзі між причиною і наслідком, тобто протиправною поведінкою ОСОБА_1 і завданою шкодою, тим самим засвідчуючи лише опосередкованість причинно-наслідкового зв`язку між ними. Натомість, вказівка у п. 2.3 договору № 088-АБУ/2 купівлі-продажу об`єкта лізингу про належну якість ТЗ Mercedes-Benz GLE 300D на момент його приймання-передачі, на яку посилається відповідач, сама по собі є неспроможною, позаяк суперечить решті доказів, наявних у матеріалах справи, будучи включеною сторонами до умов договору, вірогідно, лише «proforma».

Отже, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний повний склад цивільного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, виходячи з приписів ст. ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України, саме на Департамент патрульної поліції, як власника ТЗ, водія якого визнано винним у скоєнні ДТП, у даному випадку покладається обов`язок з відшкодування шкоди, завданої пошкодження автомобіля Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 унаслідок цієї ДТП.

Стосовно розміру шкоди, належного до відшкодування відповідачем, суд зазначає таке.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 названого Кодексу).

У силу ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип допустимості доказів, закріплений ст. 77 ГПК України, полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 названого Кодексу).

Статтею 98 ГПК України унормовано, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У силу ч. 1 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч. 5 ст. 101 ГПК України).

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи (ст. 98 названого Кодексу).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження заявленого до стягнення розміру збитків позивачем, серед іншого, до матеріалів справи надано висновок експерта № 14/05-01 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 14.05.2024, підготовлений ТОВ «Агентство експертної оцінки України», відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження від 29.04.2022 станом на 06.10.2022 (з врахуванням ПДВ) становить 2 203 560,00 грн.

Оцінивши вказаний висновок за правилами вищенаведених процесуальних норм, суд дійшов висновку, що останній є належним і допустимим доказом на підтвердження розміру фактично завданої шкоди.

Разом з тим, враховуючи наявність діючого на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ДПП та АСК «Омега», оформленого полісом №207171650, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн, франшизою - 0,00 грн, а також виходячи з мети інституту страхування цивільно-правової відповідальності, суд погоджується з позицією відповідача про те, що відповідальність у межах страхового відшкодування (ліміту відповідальності), тобто в межах 130 000,00 грн повинна нести АСК «Омега», тоді як відповідач (страхувальник) - в частині розміру збитку понад страхову суму.

За означеного суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки у розмірі 2 073 560,00 грн (2 203 560,00 грн - 130 000,00 грн).

При цьому посилання відповідача на те, що ТОВ «ЗУГК» не було власником автомобіля Mercedes-Benz GLE 300D, р.н. НОМЕР_1 станом на момент ДТП, не є підставою для відмови у позові, з огляду на таке.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу особа має право звернутися до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частинами 1, 3 386 ЦК України унормовано, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 395 названого Кодексу визначено, що речовими правами на чуже майно, серед іншого, є право володіння.

У силу ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

У постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 635/4944/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 200/21325/15-ц виснувано, що «відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб)».

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинного станом на дату укладання договору фінансового лізингу та передання об`єкта лізингу позивачу) лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Лізингоодержувач (сублізингоодержувач) має право вимагати, у тому числі й від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на предмет лізингу.

З наведеного слідує, що ні норми загального, ні норми спеціального законодавства не пов`язують виникнення у позивача права на відшкодування майнової шкоди (збитків) винятково з наявністю права власності на майно - автомобіль Mercedes-Benz GLE 300D, станом на момент ДТП, як на тому помилково наполягає відповідач.

Натомість, виникнення у позивача означеного права зумовлюється саме фактом заподіяння йому таких збитків.

Так, судом встановлено, що несучи усі ризики, пов`язані з володінням й користуванням ТЗ Mercedes-Benz GLE 300D, який на момент ДТП застраховано не було, позивач, як лізингоодержувач, сплатив лізингодавцеві за фактом настання ДТП повну вартість об`єкту лізингу, визначену графіком платежів. Наведена обставина дозволяє стверджувати, що жодних збитків, пов`язаних з пошкодженням ТЗ Mercedes-Benz GLE 300D, унаслідок спірної ДТП безпосередньо лізингодавець не зазнав. Натомість, їх поніс саме позивач, набувши у власність уже пошкоджений об`єкт лізингу. У силу означеного факту у позивача виникло право на відшкодування понесених збитків, яке він наразі цілком правомірно реалізував у судовому порядку, звернувшись до відповідача з даним позовом.

Виходячи з того, що позов частково доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку про наявність правових підстав для його часткового задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 2 073 560,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (частина 1 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до пункту 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська гірничо-хімічна компанія" задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРА ЕРНСТА, будинок 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська гірничо-хімічна компанія" (03110, місто Київ, ВУЛИЦЯ СОЛОМ`ЯНСЬКА, будинок 3, офіс 803) суму матеріальних збитків у розмірі 2 073 560 (два мільйони сімдесят три тисячі п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 31 103 (тридцять одну тисячу сто три) грн. 40 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.06.2024.

Суддя М.Є. Літвінова