РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2024Справа № 910/4577/24
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (85325, Донецька обл., Покровський р-н, с. Рівне, вул. Шопена, буд. 1А; ідентифікаційний код: 34626750)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22; ідентифікаційний код: 30968986)

про стягнення 6973,57 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення 6973,57 грн, з яких 6476,38 грн страхового відшкодування, 202,04 грн пені, 165,92 грн 3% річних та 129,23 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку щодо виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 відкрито провадження у справі №910/4577/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

13.05.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, оскільки справа №910/4577/24 є малозначною (так як ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, Господарським процесуальним кодексом України передбачено право відповідача подати заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4577/24 відповідач повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали суду до електронного кабінету відповідача, що підтверджується інформацією з бази «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4577/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2022 між Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» (страховик) укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1617496.210.

Відповідно до розділу 1 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 його предметом є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним цим Договором (Частина І або Додаток до Договору) наземним транспортним засобом (надалі ТЗ), у тому числі причепом до нього, та всіма видами транспортних засобів спеціального призначення, та додатковим обладнанням (надалі ДО), встановленим на ньому - страхування транспортного засобу (КАСКО).

Згідно з розділом 2 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 страхові ризики за Договором визначаються відповідно до обраної Програми страхування та можуть включати пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного ТЗ та/або ДО внаслідок: а) "ДТП" - дорожньо-транспортної пригоди, за винятком випадків, передбачених п. д) цього Розділу (ДТП - дорожньо-транспортна пригода, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки); б) "ПДТО" - протиправних дій третіх осіб, в тому числі внаслідок хуліганства, а саме: пошкодження, знищення, грабіж або крадіжка частин, деталей, приладів і обладнання застрахованого ТЗ за винятком випадків передбачених пп. д), е) цього Розділу; в) "ПВС" - пожежі, вибуху або самозаймання ТЗ; г) "СЛ" - стихійного лиха (удару блискавки, бурі, шторму, урагану, смерчу, дії вітру, зливи, граду, землетрусу, каменепаду, селю, обвалу, зсуву, паводка, повені, просідання ґрунту, затоплення ґрунтовими водами тощо), нападу тварин, за винятком випадків, передбачених П. д) цього Розділу; д) "ВП" - зовнішнього впливу на ТЗ сторонніх предметів/речовин (у тому числі: викид каменів або інших твердих фракцій з-під коліс транспорту чи самовільне падіння дерев або предметів, в т.ч. снігу, льоду, каменів та інших предметів не залежно від причин такого падіння, пошкодження димом), перепаду температури за винятком випадків, передбачених пп. а), 6), г) цього Розділу; е) "НЗ" - незаконного заволодіння ТЗ, внаслідок крадіжки, грабежу, розбою (за винятком випадків, коли дані дії були скоєні особою, що була допущена Страхувальником/довіреною особою/Водієм до керування ТЗ в добровільному порядку).

Відповідно до п. 13.1 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 при виникненні події, що може бути кваліфікована як страховий випадок, у зв`язку з якою Страхувальник/Вигодонабувач звертається до Страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування, Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій зобов`язані:

1) негайно, але не пізніше 24-ох (двадцяти чотирьох) годин як тільки Страхувальнику/Вигодонабувачу або його довіреним особам/Водію стане відомо про такі події:

а) викликати відповідні компетентні органи (заявити про подію в поліцію, територіальні підрозділи Державної служби України з надзвичайних ситуацій або інших органів відповідно до їхньої компетенції та з урахуванням особливостей події), висновки яких будуть прийняті Страховиком як належні та достатні докази для визначення події як страхового випадку. Дана умова не є обов`язковою при пошкодженні: лише скляних складових частин (без обмеження по кількості випадків протягом дії Договору), або дії ССВЗ в межах лімітів, зазначених в Частині І Договору, але не більше одного випадку протягом дії Договору або без обмеження по кількості випадків за умови, що Страховик визнав за доцільне та здійснив виїзд на місце події свого представника та дав дозвіл не викликати відповідні компетентні органи. Представник Страховика з місця події здійснює телефонний дзвінок на колл-центр СК та інформує про таке рішення.

б) повідомити Страховика за телефоном: +38-0-44-499-99-99 або 0-800-30-99-99 та надати інформацію відповідно до п. 13.1.5 Параграфу 1 Частини II Договору. (Доказом своєчасного повідомлення Страховика про випадок є повідомлення за телефоном на вказані номери).

2) вжити всіх доречних і можливих заходів щодо здійснення допомоги потерпілим;

3) при настанні ДТП, виконати всі необхідні дії, передбачені чинними Правилами дорожнього руху, наприклад:

а) негайно зупинити ТЗ і залишатися на місці ДТП;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки;

в) не переміщати ТЗ і предмети, що мають відношення до події;

г) вжити всіх можливих заходів щодо збереження слідів події, їхнього огородження та організувати об`їзд місця події;

д) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника лікарських препаратів, виготовлених на основі алкоголю або наркотичних речовин (крім тих, які входять до складу офіційно затвердженої аптечки);

4) вжити всіх доречних і можливих заходів щодо зменшення розміру збитку і порятунку ТЗ та/або ДО;

5) при зверненні до Страховика та/або його представника (за телефоном, факсом, електронною поштою) Страхувальник/Водій на запит має вказати всі доступні на час звернення відомості щодо номера Договору страхування; обставин настання події, що має ознаки страхового випадку; інформації про пошкодження (зовнішніх проявів); за можливості - інформації про інших учасників ДТП (у випадку ДТП): П. І. Б. - для фізичної особи, найменування - для юридичної особи, державний реєстраційний номер ТЗ, номер поліса страхування цивільної відповідальності у відповідного страховика; місця події і місця перебування ТЗ; а також надати іншу інформацію (за наявності останньої) щодо події, яку Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій вважатиме істотною, та такою, що необхідна для правильної оцінки події Страховиком.

6) зробити запит до Страховика/його представника відносно інструкцій щодо подальших дій, які слід виконувати. Надання цієї інформації Страховиком/його представником не звільняє Страхувальника від обов`язків дотримуватись умов Договору.

7) письмово подати Страховику заяву про настання страхового випадку не пізніше 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту як Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій довідався або повинен був довідатись про випадок, якщо такий випадок відбувся на території України, а якщо випадок відбувся за межами України, то з моменту як Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій повернувся в Україну;

8) у випадку незаконного заволодіння ТЗ протягом 3-х (трьох) робочих днів, з моменту як Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій довідався або повинен був довідатись про випадок, якщо такий випадок відбувся на території України, а якщо випадок відбувся за межами України то з моменту як Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій повернувся в Україну, надати Страховику: свідоцтво про реєстрацію ТЗ; повний комплект оригінальних ключів від ТЗ та засобів проти викрадення, за винятком випадків, коли вони були викрадені разом, із ТЗ внаслідок розбійного нападу та/або пограбування (якщо свідоцтво про реєстрацію ТЗ, доручення, ключі (пульти) були вилучено підрозділами поліції-довідку про їхнє вилучення підрозділами поліції). При невиконанні цієї умови Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування;

9) надати Страховику (його представнику) впродовж 7-ми (семи) робочих днів ТЗ та обладнання, що постраждали внаслідок страхового випадку (крім випадків їхньої відсутності внаслідок НЗ) у світлий час доби для огляду, не проводячи робіт щодо зміни його/їхнього стану, крім заходів, необхідних для транспортування, рятування (у тому числі людей та/або тварин) чи запобігання надзвичайних ситуацій, зменшення розміру збитків, доцільних з точки зору безпеки. Якщо з поважних причин Страхувальник (довірена особа, водій) не могли надати для огляду пошкоджений ТЗ у встановлений термін, вони повинні підтвердити це документально;

10) на запит Страховика надати всі необхідні документи відповідно до умов Розділу 14 Параграфу 1 Частини II Договору та інформацію щодо страхового випадку.

Відповідно до п. 13.2 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022, якщо Страхувальник/Вигодонабувач або його довірені особи/Водій не виконає будь-яку з вимог п. 13.1. цього Розділу, Страховик має право зменшити розмір страхового відшкодування (але в будь-якому випадку не менше ніж на 10%), розрахованого відповідно до Розділу 15 Договору (крім випадків, передбачених в п.13.4 цього Розділу) або відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з п. 13.2 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 надання Страхувальнику з боку Страховика або його уповноваженого представника інструкцій стосовно дій Страхувальника при настанні ДТП не є підставою для визнання цієї події страховим випадком.

Відповідно до п. 13.4 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022, якщо Страхувальник або його довірені особи/Водій за своїм станом здоров`я внаслідок настання страхового випадку не мають можливості негайно сповістити Страховика, Страховик приймає рішення про сплату відшкодування на підставі наданих згідно з Розділом 14 Параграфу 1 Частини II Договору документів. Стан здоров`я Страхувальника або його довіреної особи/Водія,„що унеможливлює негайне повідомлення Страховика, має бути підтверджений відповідними документами.

Згідно з п. 14.1 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком на підставі письмової заяви від Страхувальника або його довіреної особи, письмового рішення Вигодонабувача про виплату страхового відшкодування Страхувальнику (іншій особі, визначеній Страхувальником) і страхового акта (аварійного сертифіката), що складається Страховиком.

У п. 14.2 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 визначено, що підтвердження настання страхового випадку і визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі таких документів (усі документи, крім зазначеного у п.14.2.4, надаються Страхувальником):

1) Договору страхування - примірник Страхувальника;

2) письмової заяви Страхувальника або його довіреної особи про настання страхового випадку (встановленого Страховиком зразка);

3) документів, що підтверджують майновий інтерес Страхувальника або його довіреної особи. Такими документами можуть бути: свідоцтво про реєстрацію (тимчасовий реєстраційний талон) ТЗ, довіреність, договір купівлі - продажу, договір оренди та/або інші документи, за змістом яких Страхувальник/Вигодонабувач має право на отримання страхового відшкодування;

4) акта огляду пошкодженого ТЗ, складеного Страховиком або представником Страховика;

5) довідки з відповідного компетентного органу, висновки якого для Страховика є необхідним та достатнім доказом факту настання події, що кваліфікується як страховий випадок та/або для з`ясування обставин цієї події. Такими довідками є: - для випадку за ризиком ДТП - довідка з відповідного компетентного підрозділу Національної поліції України або відповідного компетентного органу іншої держави (при настанні події за межами України), із зазначенням: повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ; місця, часу та обставин настання події; реєстраційного та/або ідентифікаційного номера ТЗ; переліку пошкоджень, завданих ТЗ; відомості про учасників ДТП; - для випадку за ризиком ПДТО - довідка відповідного компетентного підрозділу Національної поліції України (Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань) або відповідного компетентного органу іншої держави (при настанні події за межами України), зокрема, щодо початку кримінального провадження, із зазначенням: повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ; місця, часу та обставин настання події; реєстраційного та/або ідентифікаційного номера ТЗ; переліку пошкоджень, завданих ТЗ; - для випадку за ризиком НЗ - довідка відповідного компетентного підрозділу Національної поліції України (Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань) або відповідного компетентного органу іншої держави (при настанні події за межами України), зокрема, щодо початку кримінального провадження за фактом викрадення ТЗ, із зазначенням: повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ; місця та часу викрадення ТЗ; реєстраційного та ідентифікаційного номера ТЗ; чи є Страхувальник цивільним позивачем та копія постанови про зупинення досудового розслідування/закриття кримінального провадження або складання обвинувального акту з даної кримінальної справи; - для випадку за ризиком ПВС - акт відповідного органу пожежної охорони, із зазначенням: повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ; місця, часу та причин (обставин) настання події; реєстраційного та ідентифікаційного номера ТЗ; - для випадку за ризиком ВП - довідка компетентної організації, відповідно до характеру страхового випадку, із зазначенням: повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ; місця, часу та причин (обставин) настання події; реєстраційного та ідентифікаційного номера ТЗ; - для випадку за ризиком СЛ - довідка (при настанні події за межами України - довідка відповідного компетентного органу тієї країни, де стався такий випадок) з відповідної служби ДСНС (метеорологічної, сейсмологічної чи іншої) про стихійне лихо в місці настання страхового випадку; - при протиправному заволодінні третіми особами Додатковим обладнанням ТЗ - довідка або інший процесуальний документ відповідного компетентного підрозділу Національної поліції України або відповідного компетентного органу іншої держави (при настанні події за межами України) із зазначенням: пошкоджень 73, заподіяних злочинцями при проникненні у його салон; переліку обладнання, щодо якого мало місце звернення до правоохоронних органів.

6) копії "Посвідчення водія" особи, яка знаходилась за кермом ТЗ під час ДТП, що сталась за участю цього ТЗ.

7) свідоцтва про реєстрацію (тимчасовий реєстраційний талон) ТЗ крім випадків, коли документом незаконно заволоділа третя особа (одна або кілька) шляхом викрадення, грабежу, розбійного нападу, або документ було пошкоджено чи знищено під час стихійних лих, пожежі, підпалу;

8) рахунку СТО у випадку, якщо визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі документів, передбачених п. 14.4.1.2 Договору.

Відповідно до п. 14.4 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі таких документів:

- при пошкодженні ТЗ та/або ДО - документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту пошкоджень ТЗ завданих внаслідок настання страхового випадку, і які обираються Страховиком за одним або кількома із нижчезазначених варіантів: калькуляція, проведена Страховиком, на підставі програмних продуктів рекомендованих для використання (Відповідно до додатку № 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів) в товарознавчих дослідженнях та складання кошторисів відновлювального ремонту та заподіяної матеріальної шкоди, а також враховуючи кон`юнктуру ринку; документи ремонтної організації (СТО), які, згідно чинного законодавства України, підтверджують необхідні витрати на ремонт транспортного засобу. Документи приймаються Страховиком за умови виконання п.15.7 Параграфу 1 Частини II Договору. Якщо рахунок СТО наданий Страхувальником у строк, що перевищує 15 робочих днів з моменту письмової подачі Страховику заяви про настання страхового випадку (без поважних на це причин), Страховик здійснює розрахунок розміру страхового відшкодування з урахуванням цін, що діяли на дату подачі заяви. При цьому перегляд розміру страхового відшкодування не допускається; акт автотоварознавчої експертизи (дослідження), яка проведена спеціалізованою організацією (витрати на послуги експертів сплачуються Страховиком); письмова угода Страховика і Страхувальника/Вигодонабувача щодо визначеного Страховиком розміру витрат на відновлювальний ремонт ТЗ.

Відповідно до п. 14.5 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 для здійснення виплати страхового відшкодування Страхувальник/Вигодонабувач або його довірена особа/Водій зобов`язані надати: - документи, передбачені пп. 14.2,13.1.8 Параграфу 1 Частини II Договору.

Згідно з п. 14.6 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 документи, необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування, надаються Страховику у формі: оригінальних примірників; копій, засвідчених печаткою і підписами уповноважених осіб Страхувальника, нотаріально засвідчених копій або простих копій, за умови надання Страховику можливості звірення цих паперів з оригінальними примірниками документів чи письмового погодження між Сторонами та Вигодонабувачем. При цьому Страховик залишає засвідчені копії документів, а оригінали повертає Страхувальнику.

Відповідно до п. 14.7 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022, якщо документи, необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування, не надані у повному обсязі та/чи у належній формі, або оформлені із порушенням чинних норм (відсутність підпису, номеру, печатки чи дати, наявність виправлень), то виплата страхового відшкодування не проводиться до ліквідації цих недоліків. Про це Страховик повідомляє Страхувальника/Вигодонабувача у письмовій формі.

Для прийняття остаточного рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування, Страховик має право вимагати надання додаткових документів, якщо таке надання має істотне значення для визначення обставин та наслідків події (п. 14.8 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022).

Відповідно до п. 15.1 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 після одержання всіх необхідних документів рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком у термін до 10-ти (десяти) робочих днів з дати отримання останнього документа. Протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з дати прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування Страхувальнику відсилається відповідне повідомлення з обґрунтуванням причин такої відмови. В разі відсутності будь-якого з документів, передбачених Розділом 14 Параграфу 1 Частини II Договору, Страховик може прийняти рішення про попередню виплату частини страхового відшкодування. В цьому випадку остаточна виплата страхового відшкодування здійснюється після отримання від компетентних органів або Страхувальника або його довіреної особи документів, яких не вистачає для прийняття Страховиком остаточного рішення.

Відповідно до п. 15.2 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 у випадках, коли надані документи суперечать один одному або не дають можливості однозначно з`ясувати обставини, причини, характер, розмір збитку, особу, винну в настанні події - строк прийняття рішення може бути подовжений до 45-ти ( сорока п`яти) робочих днів з дати отримання останнього документа для з`ясування обставин події, що має ознаки страхового випадку, про що Страховик письмово повідомляє Страхувальника/Вигодонабувача.

Згідно з п. 15.3 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 у випадку визнання Страховиком чи судом, що Страхувальник (Вигодонабувач) не має законних підстав на отримання страхового відшкодування, чи якщо сума належного до виплати страхового відшкодування буде меншою від вже фактично виплаченого, Страхувальник (Вигодонабувач) зобов`язується повернути суму виплаченого відшкодування (її частину) Страховику протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з дня отримання обґрунтованої вимоги Страховика, чи набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до п. 15.5.3.2 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 страхове відшкодування виплачується Вигодонабувачу та/або, за письмовою згодою Вигодонабувача, Страхувальнику, якщо обсяг витрат та вибір СТО письмово погоджений зі Страховиком. В такому разі до розрахунку страхового відшкодування приймається сума збитку у розмірі 60-ти (шістдесяти) відсотків від висновків калькуляції/акта автотоварознавчої експертизи (дослідження)/рахунку СТО. У разі надання документів, що підтверджують факт виконання відновлювальних (ремонтних) робіт, факт оплати за виконані відновлювальні (ремонтні) роботи, та огляду відновленого (відремонтованого) ТЗ, здійснюється перерахунок та остаточна виплата страхового відшкодування.

У п. 15.5 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 визначено, що страхове відшкодування виплачується в будь-якому випадку на розсуд Страховика: - в межах ліміту відшкодування; - пропорційно відношенню ліміту відшкодування, що діє на момент настання страхового випадку до початкового ліміту відшкодування (за умови вибору агрегатного ліміту відшкодування). При цьому у формулах розрахунку страхового відшкодування, зазначених у пп. 15.5.11-15.5.16 Параграфу 1 цієї Частини Договору, використовується додатковий коригуючий коефіцієнт (до вирахування франшизи), що дорівнює зазначеному у цьому пункті відношенню; - з вирахуванням з розрахованої суми збитку розміру та виду встановленої Договором франшизи; - з вирахуванням суми простроченої заборгованості за черговими платежами, зазначеними в Розділі 8 «Загальний страховий платіж» Частини І Договору ; - з врахуванням зносу згідно з Розділом 11 Параграфу 1 Частини II Договору, на умовах Частини І Договору; - за умови наявності інших діючих договорів страхування щодо застрахованого ТЗ, про що Страхувальник повідомив Страховика згідно з умовами Договору - пропорційно відношенню страхової суми за Договором до загальної страхової суми за всіма діючими договорами.

Як вбачається з Додатку №1 до Заяви на страхування за Договором добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022, застрахованими транспортними засобами є автомобіль Lada, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіль Рено, державний номер НОМЕР_2 .

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачем відповідно до умов Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 було визнано страховими випадками ДТП за участю вище вказаних транспортних засобів Lada, державний номер НОМЕР_1 , та Рено, державний номер НОМЕР_2 , однак не було виплачено страхове відшкодування, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 6973,57 грн, з яких 6476,38 грн страхового відшкодування, 202,04 грн пені, 165,92 грн 3% річних та 129,23 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 28.02.2023 стався страховий випадок за участю автомобіля Lada, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого майну позивача було завдано майнової шкоди.

Про обставини вказаної події у порядку, передбаченому розділами 13 та 14 Частини II Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022, позивач 03.03.2023 повідомив страхову компанію шляхом направлення Заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування №б/н від 02.03.2023.

У подальшому Страховиком було визнано вказаний випадок страховим та погоджено суму страхового відшкодування у страховому акті №0153.206.23.26 від 25.05.2023 у розмірі 7035,27 грн. При цьому, між позивачем та відповідачем із зазначеної суми було частково проведено взаємозалік на суму 4106,09 грн. (згідно довідки Відповідача №б/н від 25.05.2023 р. про проведення заліку взаємних однорідних вимог до договору страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 р. та до страхового акту № 0153.206.23.26 від 25.05.2023 р.). Отже, сума погодженого страхового відшкодування за вказаним вище страховим випадком становить 2929,18 грн, що зазначено в страховому акті №0153.206.23.26 від 25.05.2023.

Крім того, 23.03.2023 стався страховий випадок за участю автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого майну позивача було завдано майнової шкоди.

Про обставини вказаної події у порядку, передбаченому розділами 13 та 14 Частини II Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022, позивач повідомив страхову компанію шляхом направлення Заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування №27609 від 27.03.2023 р.

У подальшому Страховиком було визнано вказаний випадок страховим та погоджено розмір страхового відшкодування на суму 3547,20 грн, що підтверджується страховим актом №0195.206.23.28 від 09.05.2023.

Згідно зі ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов`язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 989 Цивільного кодексу України договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі; 2) при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору; 4) вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов`язки страхувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 15.4 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 виплата страхового відшкодування, за виключенням випадку за ризиком НЗ, здійснюється протягом 7-ми (семи) робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату. Таке рішення оформлюється страховим актом.

Отже, відповідач повинен був виплатити страхове відшкодування у сумі 2929,18 грн (за автомобілем Lada, державний номер НОМЕР_1 ) у строк до 05.06.2023 включно, а страхове відшкодування у сумі 3547,20 грн (за автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 ) - у строк до 18.05.2023 включно (7 робочих днів від дати затвердження страхового акту).

25.05.2023 позивач отримав на свою заяву від ПрАТ «СК «Альфа Страхування» лист-відповідь вих. №0153.206.23.26-002180.05 від 25.05.2023, у якому серед іншого було зазначено про те, що: «відповідно до постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022 р. «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» Національний банк постановив зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/Республіки Білорусь. У зв`язку із наявністю в структурі власності ПрАТ «СК «Альфа Страхування» кінцевого бенефіціарного власника, який є резидентом російської федерації, видаткові операції з банківських рахунків страхової компанії наразі знаходяться під обмеженням та не здійснюються обслуговуючими банками.».

З огляду на наведене відповідач повідомив позивача про неможливість виконання страховою компанією своїх грошових зобов`язань перед позивачем в строки, визначені в Договорі добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022,, а саме сплати 2929,18 грн. на рахунок страхувальника по страховій події, яка сталася 28.02.2023 з транспортним засобом Lada, державний номер НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що статтею 607 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об`єктом виконання). Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов`язання.

Ця стаття, як і інші правила, що стосуються неможливості виконання, не може поширюватися на неможливість виконання, яка існує в момент укладення договору, оскільки в такому випадку підлягають застосуванню правила про недійсність правочину, вчиненого під впливом помилки.

Оскільки ст.607 Цивільного кодексу України регулює відносини між кредитором і боржником, неможливість виконання як підстава припинення зобов`язання означає відсутність у даного конкретного боржника (втрату боржником) можливості виконати зобов`язання.

Ст. 607 Цивільного кодексу України застосовується тільки в випадках, коли відповідно до чинного цивільного законодавства за неможливість виконання, що настала, не відповідає жодна із сторін. Неможливість виконання може бути викликана загибеллю майна, що є предметом зобов`язання внаслідок дії непереборної сили (зокрема, загибеллю нерухомого майна, урожаю сільськогосподарських культур тощо), перешкодами для виконання зобов`язання, що виникли в результаті дії непереборної сили, і іншими обставинами, за яких при виявленні належної дбайливості боржник не взмозі виконати зобов`язання (в зв`язку з дією непереборної сили, простого випадку або діями чи бездіяльністю іншої сторони зобов`язальних правовідносин). Як раз така неможливість виконання мається на увазі в тих положеннях Цивільного кодексу, де використовується поняття неможливості виконання.

Суд зазначає, що ті обставини, про які вказує відповідач (законодавчо встановлена заборона на здійснення видаткових операцій Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» у зв`язку з тим, що його учасником є громадянин росії) не свідчать про неможливість виконання зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» та не є такими, за які не відповідає відповідач, зокрема з тих підстав, що воєнні дії з росією ведуться з 2014 року.

Доказів сплати грошових коштів у загальному розмірі 6476,38 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» у сумі 6476,38 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» суми основного боргу у розмірі 6476,38 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 202,04 грн (88,17 грн пені за страховим випадком з автомобілем Lada, державний номер НОМЕР_1 , та 113,87 грн пені за страховим випадком з автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 ).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 20.1 Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу.

Перевіривши розрахунки пені, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку в їх необґрунтованості, оскільки умовами Договору добровільного страхування №046.1617496.210 від 25.05.2022 іншого періоду нарахування пені ніж той, що визначений у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (протягом шести місяців від дня виникнення прострочення), а умова про нарахування пені за кожен день прострочення встановлює механізм нарахування пені, а не строк.

Крім того, датою затвердження страхового акту за страховим випадком з автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 , є 09.05.2023, а не 05.05.2023 як вказує позивач, а отже, прострочення виникло з 19.05.2023.

За таких обставин суд здійснив власний розрахунок пені, відповідно до якого обґрунтованим розміром пені, що підлягає стягненню з відповідача, є 119,52 грн (за автомобілем Lada, державний номер НОМЕР_1 , - 53,90 грн пені за період з 06.06.2023 по 06.12.2023 та за автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 , - 65,62 грн пені за період з 19.05.2023 по 19.11.2023).

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» пені у розмірі 202,04 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 119,52 грн.

Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 165,92 грн (за автомобілем Lada, державний номер НОМЕР_1 , 3% річних у розмірі 72,41 грн за період з 06.06.2023 по 01.04.2024 та за автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 , 3% річних у розмірі 93,51 грн за період з 17.05.2023 по 01.04.2024) та інфляційні втрати у розмірі 129,23 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок 3% річних за страховим випадком, який стався з автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 , суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки датою затвердження страхового акту за страховим випадком з автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 , є 09.05.2023, а не 05.05.2023 як вказує позивач, а отже, прострочення виникло з 19.05.2023.

За таких обставин суд здійснив власний розрахунок 3% річних за страховим випадком, який стався з автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2 , відповідно до якого обґрунтованим розміром 3% річних є 92,93 грн (за період з 19.05.2023 по 01.04.2024).

Розрахунок 3% річних за страховим випадком з автомобілем Lada, державний номер НОМЕР_1 , є арифметично правильним.

Отже, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 3% річних у розмірі 165,92 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 165,34 грн.

Розрахунки інфляційних втрат є арифметично правильними, з огляду на що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» інфляційних втрат у розмірі 129,23 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22; ідентифікаційний код: 30968986) на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (85325, Донецька обл., Покровський р-н, с. Рівне, вул. Шопена, буд. 1А; ідентифікаційний код: 34626750) суму основного боргу у розмірі 6476 (шість тисяч чотириста сімдесят шість) грн 38 коп., пеню у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн 52 коп., 3% річних у розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) грн 34 коп., інфляційні втрати у розмірі 129 (сто двадцять дев`ять) грн 23 коп. та судовий збір у розмірі 2991 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) грн 92 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак