УХВАЛА

м. Київ

19.06.2024Справа №910/19847/23
розглянувши позовну заяву від 13.06.2024 ОСОБА_1 про залучення його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги

до відповідачів:

1. Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України"

2. Фонду державного майна України

3. Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії

у справі №910/19847/23

за позовом ОСОБА_2

до відповідачів:

1. Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України"

2. Фонду державного майна України

3. Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання факту виникнення трудових відносин та визнання факту припинення трудових відносин, зобов`язання вчинити дії

Суддя Зеленіна Н.І.

Без викликук представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України», Фонду державного майна України, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про:

- визнання факту виникнення трудових відносин/відносин з управління юридичною особою між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ДП «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України» (код ЄДРПОУ - 24521985) з 15.06.2021;

- визнання факту припинення трудових відносин/відносин з управління юридичною особою між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ДП «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України» (код ЄДРПОУ - 24521985) з 14.09.2023 у зв`язку із звільненням за власним бажанням;

- зобов`язання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації провести реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: у відомостях про юридичну особу - ДП «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України» (код ЄДРПОУ - 24521985) виключити записи « ОСОБА_2 - голова комісії з припинення» та « ОСОБА_2 - ліквідатор».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.02.2024.

01.02.2024 через діловодство суду від заступника директора юридичного департаменту Фонду державного майна України надійшов відзив на позовну заяву.

12.02.2024 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 13.02.2024 відкладено підготовче засідання на 19.03.2024.

26.02.2024 через діловодство суду від заступника директора юридичного департаменту Фонду державного майна України надійшли заперечення на відповідь на відзив представника позивача.

10.04.2024 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі та додаткові докази.

Протокольною ухвалою суду від 19.03.2024 відкладено підготовче засідання на 30.04.2024.

Протокольною ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.05.2024.

Протокольною ухвалою суду 28.05.2024 відкладено судове засідання на 19.06.2024.

Через діловодство суду 13.06.2024 від ОСОБА_1 надійшла позовна заява, в якій останній просить допустити його до участі в справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про залучення його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Разом з тим, 30.04.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.05.2024 та протокольною ухвалою суду 28.05.2024 відкладено судове засідання на 19.06.2024, в той час як заява ОСОБА_1 про залучення його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги надійшла до суду 13.06.2024, тобто після закінчення підготовчого провадження та першого судового засідання.

Окрім того, як передбачено ч. 5 ст. 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу.

За приписами ч. 2-4 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємно пов`язаний з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору за первісним позовом. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Відтак, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Наведена правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/542/18, від 13.08.2019 у справі №916/3245/17 та від 19.06.2018 у справі №904/9129/17.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

За змістом ч. 1 ст. 49 ГПК України для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

При цьому поняття предмету спору і предмету позову не є тотожними, зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у Постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 13.03.2019 року №916/3245/17 та від 12.06.2019 №916/542/18.

Таким чином, за результатом вирішення позову третьої особи, остання повинна отримати на свою користь той об`єкт, який вже є предметом спору між сторонами у справі, що розглядається судом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові №916/3245/17 від 13.03.2019, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Надаючи тлумачення поняттю самостійність вимог третьої особи, суд зазначає, що вказана самостійність полягає в тому, що третя особа вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Дана особа заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу, а її вимоги до відповідача є конкуруючими із вимогами позивача (аналогічної позиції притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах №911/107/16 від 20.02.2018, №905/121/15 від 02.04.2018 та ухвалі №904/4626/18 від 23.10.2019).

Таким чином, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору має на меті довести дві обставини, - як повну або часткову відсутність у позивача матеріальних правовідносин із відповідачем, а відтак відсутність його суб`єктивного права на предмет спору, так і наявність відповідних правовідносин та прав у третьої особи до відповідача.

При цьому, якщо вимоги за позовом між сторонами і за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору виникли з різних правових підстав, з інших правовідносин, позов третьої особи не може вважатись позовом, спрямованим та той самий предмет спору.

Між сторонами за первісним позовом виник спір щодо встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_2 та ДП «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України»

Позов ОСОБА_1 не спрямований на той самий предмет спору, що й позов ОСОБА_2 .

Так, в заяві ОСОБА_1 про залучення його у якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет позову зазначені вимоги щодо зобов`язання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про нього - "директор".

Господарський суд зазначає, що виходячи з предмету за первісним позовом та предмету за позовом ОСОБА_1 , ці позови є різними за своєю правовою природою, заявлені вимоги не є однорідними, що зумовлює самостійний предмет їх доказування.

За таких обставин, суд зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 , не відповідає матеріально-правовому критерію, який передбачає наявність єдиного предмета спору.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про залучення його до справи у якості третьої особи, яказаявляє самостійні вимоги на предмет спору та, відповідно, його позовна заява, не можуть бути прийняті до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 180 ГПК України.

Частиною 6 ст. 180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених ч. 5 ст. 49 і ч. 6 ст. 180 ГПК України підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 від 13.06.2024 як такої, що містить вимоги, спрямовані на те, що знаходиться поза предметом спору, що вже виник між позивачем і відповідачами.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості захистити право, яке він вважає порушеним, шляхом подачі окремого позову в загальному порядку.

Керуючись ст. 49, 180, 234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 13.06.2024 ОСОБА_1 про залучення його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Н.І. Зеленіна