РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2024Справа № 910/15453/23
За позовом Приватного акціонерного товариства "САД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС ЦЕНТР"

про стягнення 207494,21 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС ЦЕНТР" (далі - Відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "САД" (далі - Позивач) 207494,21 грн боргу за непоставлений товар, який Позивачем було попередньо оплачено за рахунками №№ АЦ-0000683, АЦ-0000684, АЦ-0000685, АЦ-0000686 від 28.01.2022.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач здійснив попередню оплату за товар на рахунок відповідача у сумі 833633,07 грн за платіжними дорученнями № С-00000376 від 03.02.2022 було сплачено 50% - 64387,56 грн, № С-00000377 від 03.02.2022 було сплачено 50% - 523580,52 грн, № С-00000381 від 03.02.2022 було сплачено 50% - 216574,19 грн, № С-00000386 від 04.02.2022 було сплачено 50% - 29090,80 грн, відповідно до виставлених відповідачем рахунків, однак останнім було здійснено лише часткову поставку товару на суму попередньої оплати.

Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі двічі надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Перший конверт з ухвалою повернувся до суду не врученим із відміткою «за закінченням терміну зберігання», а після повторного направлення конверт з ухвалою суду було повернуто не врученим із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач жодних заперечень (відзиву на позов) чи письмових пояснень до суду не подавав.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3430-IX, Указом від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-IX, Указом від 06.05.2024 №271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 12 серпня 2024 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як пояснює позивач, за потреби у придбанні металопрокату виникла домовленість між ним як покупцем та відповідачем як постачальником. Після узгодження сторонами асортименту, кількості та ціни, на замовлення покупця постачальником 28.01.2022 було прийнято замовлення та виставлено рахунки на оплату, а саме:

Рахунок від 28.01.2022 №АЦ-0000683 на суму - 128775,12 гривень,

Рахунок від 28.01.2022 №АЦ-0000684 на суму - 1047161,04 гривень,

Рахунок від 28.01.2022 №АЦ-0000685 на суму - 58181,61 гривень,

Рахунок від 28.01.2022 №АЦ-0000686 на суму - 433148,38 гривень.

З пояснень позивача також вбачається, що сторони погодили між собою, що розрахунок здійснюється шляхом 50% передплати від вартості замовленого товару, решта 50% сплачується в день поставки товару покупцеві.

Позивачем було в повному обсязі виконано свої зобов`язання щодо оплати 50% від вартості замовленого товару, сплачено на рахунок відповідача 833633,07 грн, що підтверджується долученими до позову копіями платіжного доручення № С-00000376 від 03.02.2022 на суму 64387,56 грн, платіжного доручення № С-00000377 від 03.02.2022 на суму 523580,52 грн, платіжного доручення № С-00000381 від 03.02.2022 на суму 216574,19 грн, платіжного доручення № С-00000386 від 04.02.2022 на суму 29090,80 грн.

07.02.2022 було сформовано запити на отримання продукції позивача від відповідача: запит № 0702 від 07.02.2022 за рахунком-фактурою №АЦ-0000683 на суму - 128775,12 гривень, запит № 0703 від 07.02.2022 за рахунком-фактурою №АЦ-0000684 на суму - 1047161,04 гривень, запит № 0704 від 07.02.2022 за рахунком-фактурою №АЦ-0000685 на суму - 58181,61 гривень, запит № 0705 від 07.02.2022 за рахунком-фактурою №АЦ-0000686 на суму 433148,38 гривень.

Частина оплаченого товару на суму 626138,86 гривень була поставлена позивачу 15.02.2022, що підтверджується актами про приймання матеріалів №1 від 15.02.2023, однак на решту сплаченої суми авансу відповідач не поставив товар. Крім того, позивач зауважив, що відповідачем не було надано супровідних документів на товар.

22.09.2022 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 312, щодо поставки товару у семиденний строк від дня пред`явлення цієї вимоги.

Позивач каже, що не отримавши жодної відповіді від представників ТОВ «АРТЕКС ЦЕНТР» розуміючи, що постачальник не збирається поставляти решту товару покупцеві 07.07.2023 ним направлено вимогу вих. № 895 вже з вимогою повернути кошти сплачені в рахунок попередньої оплати у сумі 207494,21 гривень.

Наведені обставини підтверджуються відповідними копіями вимог та описів вкладення у цінний лист з накладними.

Однак, відповідачем не було повернуто кошти на розрахунковий рахунок позивача.

Отже спір у справі виник у зв`язку із неповерненням відповідачем суми попередньої оплати у розмірі 207 494,21 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Таким чином, між сторонами фактично за усними домовленостями було укладено Договір поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1,2 ст. 712 ЦК України).

У частині 2 ст. 693 ЦК України вказано, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази на підтвердження факту перерахування останнім попередньої оплати за товар відповідачу та не виконання відповідачем своїх обов`язків поставити товар на суму 207494,21 грн є належними та такими, які зі сторони відповідача жодними чином не спростовані.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених позивачем вимог, а також відсутністю доказів станом на день ухвалення цього рішення, про оплату спірної суми боргу, позовна заява про стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 207494,21 грн підлягає задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС ЦЕНТР" (м. Київ, вул. Оранжерейна, будинок 3, офіс 103; ідентифікаційний код 42583743) на користь Приватного акціонерного товариства "САД" (Сумська обл., Охтирський р-н, с. Високе, вул. Харківська, 28; ідентифікаційний код 00414701) 207494 (двісті сім тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 21 коп. попередньої оплати, а також 3112 (три тисячі сто дванадцять) грн 41 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків