ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/487/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (місцезнаходження: вул. Георгія Тарасенка, 126, м. Харків, 61037, адреса для листування: вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код 42206328) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, місто Харків, вул. Плеханівська, будинок 149, ідентифікаційний код 00131954)
до Борівської селищної ради (вул. Центральна, 1, смт. Борова, Ізюмський район, Харківська область, 63801, ідентифікаційний код 04397939)
про стягнення 110 077,35 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Борівської селищної ради (відповідач) про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви щодо дати договору) за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн, пені за період з травня 2023 року по листопад 2023 року у сумі 20 029,13 грн, 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 р. у сумі 1 442,95 грн, інфляційних втрат за період з липня по листопад 2023 року у сумі 1 504,37 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 в частині оплати спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/487/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Залучено до участі у справі 3-ю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, місто Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ідентифікаційний код 00131954). Зобов`язано позивача не пізніше двох днів з дня вручення цієї ухвали направити 3-й особі копію позовної заяви разом з доданими до неї документами, докази чого надати суду протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст.251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено 3-й особі строк для подання письмових пояснень щодо позову - 10 днів з дня отримання копії позовної заяви та доданих до неї документів; щодо відзиву на позов - 10 днів з дня отримання відзиву на позов.

01.03.2024 за вх.№5742 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли докази надсилання 3-й особі копії позовної заяви разом з доданими до неї документами.

15.03.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла уточнена позовна заява (вх.№7376), в якій зазначено про допущену позивачем помилку в прохальній частині позовної заяви щодо дати договору у зв`язку з чим просить суд вважати вірною дату договору 24.02.2023.

20.03.2024 через підсистему "Електронний суд" від 3-ї особи надійшли письмові пояснення щодо позову (вх.№28421), в яких вона підтримала позов повністю та просила суд поновити пропущений строк для подання пояснень щодо позову.

Ухвалою суду від 21.03.2024 у справі №922/487/24 у задоволенні клопотання 3-ї особи про поновлення пропущеного строку для подання пояснення щодо позову відмовлено. Продовжено процесуальний строк для подання пояснення щодо позову у справі до 20.03.2024 включно. Прийнято пояснення щодо позову 3-ї особи (вх.№7641 від 20.03.2024) до розгляду.

Ухвалою суду від 21.03.2023 провадження у справі №922/487/24 зупинено до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку справи №911/1359/22.

28.03.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№8380), в якому він просить позов залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України у зв`язку з тим, що у провадженні Господарського суду Харківської області є справа №922/542/24 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн, докази понесення яких відповідач зобов`язався надати разом із заявою про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи.

02.04.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№8744), в якій він просить позов задовольнити повністю, щодо доводів відповідача у відзиві на позов позивачем зазначено, що дійсно у Господарському суді Харківської області знаходиться справа №922/542/24 та №922/487/24 за позовом ПрАТ Харківенергозбут до Борівської селищної ради про стягнення заборгованості за одним і тим же Договором №763-056 від 24.02.2023 про закупівлю (постачання) електричної енергії, проте предметом позовних вимог у вказаних справах є заборгованість за різними особовими рахунками, відповідно до яких здійснювалось нарахування обсягів споживання електричної енергії та в свою чергу за різними ЕІС код точками комерційного обліку. Відтак у справі №922/487/24 розглядається заборгованість за особистим рахунком 66097 (особистий рахунок зазначається в рахунках за електричну енергію, розрахунках суму боргу, рахунках на оплату пені, 3% річних, інфляційних втрат, акту звіряння, а також вказаний в уточненнях до позовної заяви від 18.03.2024) за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z185, 62Z106, 62Z76T, 62Z22Q, 62Z58A, 62Z12B, 62Z405, 62Z623, 62Z55N, 62Z647, 62Z298, 62Z011, 62Z881, 62Z628,62Z29462 до Додатку до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії.

А у справі № 922/542/24 розглядається заборгованість за особистим рахунком 66092 за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z500, 62Z600, 62Z725, 62Z615, 62Z330, 62Z429, 62Z152, 62Z398, 62Z228, 62Z871, 62Z891, 62Z471 (рахунки за о/р 66092 по справі № 922/542/24 додаються).

При цьому, позивачем зазначено, що сам відповідач розрізняє оплати, які повинні зараховуватись на відповідний особовий рахунок, вказуючи такий у призначенні платежу, зокрема, зазначаючи посилання на акт-звіряння розрахунків за електроенергію, в якому зазначається особовий рахунок Споживача (згідно п.4, п.6 Комерційної пропозиції №1/23 Ф-Р/).

Позивачем також зазначено, що з усіх доданих до відзиву на позовну заяву платіжних інструкцій, який стосується особового рахунка № 66097, є платіжна інструкція №2, яка згідно призначення платежу: 0116013;2273 част.оплата за спожиту електроенергію згідно акту №66097 від 21.04.2023 за березень 2023.д.у. №1 від 11.04.2023 до договору №763-056 від 24.02.2023р. вт.ч.ПДВ-26016,42 була зарахована за спожиту електричну енергію за березень 2023 у сумі 156 098,49 грн., та платіжна інструкція №37, яка згідно призначення платежу: 0110150;2273 част.оплата за спожиту електроенергію згідно акту № 66097 від 21.04.2023 за березень 2023р. д.у.№1 від 11.04.2023р. до договору №763-056 від 24.02.2023р. вт.ч.ПДВ-2726,82 була зарахована за спожиту електричну енергію за березень 2023 у сумі 16 360,93 грн.

Всі інші додані до відзиву на позовну заяву платіжні інструкції за твердженням позивача не стосується предметної заборгованості за Договором №763-056 від 24.02.2023 про закупівлю (постачання) електричної енергії по особовому рахунку №66907.

З приводу заявлених відповідачем у відзиві до стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000,00 грн позивачем зазначено, що вказана сума не відповідає критеріям розумності, співмірності та є занадто завищеною у відповідності до ціни позову - 130 106,48 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2024 провадження у справі № 922/487/24 поновлено. Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд також зазначає, що 03.06.2024 у встановлений ч. 3 ст. 46 ГПК України строк через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зміну предмета позову (вх.№14336), в якій він просить суд стягнути з відповідача за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 (особовий рахунок № 66097) заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн, 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн та інфляційні втрати за період липень, жовтень та листопад 2023 року у сумі 1504,37 грн.

Щодо прийняття заяви про зміну предмета позову, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Оскільки предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

З огляду на зміст позовних вимог суд зазначає, що позивач скористався своїм правом на зміну предмета позову шляхом вилучення позовних вимог про стягнення пені, не змінюючи при цьому підстав позову. Подана заява відповідає встановленим законом вимогам, тому суд приймає її до розгляду та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Отже предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 (особовий рахунок № 66097) заборгованості за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн, 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн та інфляційних втрат за період липень, жовтень та листопад 2023 року у сумі 1504,37 грн, всього: 110 077,35 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 24.02.2023 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Споживач) був укладений Договір про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 (особовий рахунок № 66097) (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. вказаного Договору цей Договір про закупівлю (постачання) електричної енергії (далі - Договір) встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1.2. Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року N 312 (далі - ПРРЕЕ) та Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2025 №922-VIII зі змінами.

Далі по тексту цього Договору Постачальник або Споживач іменуються Сторона, а разом - Сторони.

Згідно з п. 2.1. Договору за цим Договором Постачальник продає електричну енергію (код за ДК 021:2015-09310000-5-електрична енергія) як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. договору ціна договору згідно з обсягами місцевого бюджетного фінансування становить 390 258,66 грн, з урахуванням ПДВ - 65043,11 грн.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що Споживач зобов`язаний зменшувати загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Згідно з п. 5.3. договору вартість 1кВт*год. Електричної енергії визначається, як договірна ціна та зазначається у додатку № 2 Комерційна пропозиція. На момент укладання договору вартість 1 кВт*год становить 4.941672 грн (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до п. 5.5. договору ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.6. Договору розрахунковий період зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором Споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом Постачальника.

Пунктом 5.11. Договору передбачено споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через Постачальника, або безпосередньо оператору системи.

Умовами п. 4 Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/ передбачено, що Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Умовами п. 5 Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/ передбачено, що рахунок, акт прийому-передачі електричної енергії за спожиту надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок, акт прийому-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки, акт прийому-передачі електричної енергії на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору.

В разі неотримання Споживачем рахунків, актів прийому-передачі електричної енергії у відповідних структурних підрозділах Постачальника, за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє рахунки, акти прийому-передачі електричної енергії Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до пп.1 п. 6.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пп. 4.12., 4.13. розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

За умовами п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Відповідно до п. 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Розрахунки за спожиту електроенергію відповідача проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - Акціонерного товариства Харківобленерго.

Згідно з переданими даними від оператора системи розподілу - Акціонерного товариства Харківобленерго відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію:

- за квітень 2023 на суму 13959,55 грн, відповідачем за квітень 2023 року спожито 2791 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2023 року надіслано поштовим відправленням 12.05.2023, що підтверджується копією списку згрупованих відправлень та фіскального чеку. Строк оплати рахунку до 25.05.2023.

22 квітня 2023 року сплачено 172 459,42 грн, борг за березень 2023 року, що підтверджується наданими до заяви про усунення недоліків позовної заяви копіями платіжних інструкцій: №518eb75644 від 22.02.2023 та №194с957d.

- за травень 2023 на суму 93170,48 грн, відповідачем за травень 2023 року спожито 18628 кВт*год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2023 року отримано 09.06.2023 року уповноваженою особою, яка призначена відповідно до Розпорядження про призначання відповідального за роботу з документацією ПрАТ Харківенергозбут № 2/1-од від 12.01.2023, копія якого додається до матеріалів справи. Строк оплати рахунку до 23.06.2023. В травні оплат не надходило.

На підставі викладеного, позивач стверджує, що він як Постачальник, виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі, проте відповідач умови Договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у встановлені Договором строки не виконав повністю, внаслідок чого за Договором утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача з урахуванням заяви про зміну предмета позову за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 (особовий рахунок № 66097) заборгованості за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн, 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн та інфляційних втрат за період липня, жовтня та листопада 2023 року у сумі 1504,37 грн.

При цьому, позивачем у відповіді на відзив зазначено, що у цій справі №922/487/24 розглядається заборгованість за особистим рахунком 66097 (особистий рахунок зазначається в рахунках за електричну енергію, розрахунках суму боргу, рахунках на оплату пені, 3% річних, інфляційних втрат, акту звіряння, а також вказаний в уточненнях до позовної заяви від 18.03.2024) за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z185, 62Z106, 62Z76T, 62Z22Q, 62Z58A, 62Z12B, 62Z405, 62Z623, 62Z55N, 62Z647, 62Z298, 62Z011, 62Z881, 62Z628, 62Z29462 до Додатку до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії.

Позивачем також зауважено, що сам відповідач розрізняє оплати, які повинні зараховуватись на відповідний особовий рахунок, вказуючи такий у призначенні платежу, зокрема, зазначаючи посилання на акт-звіряння розрахунків за електроенергію, в якому зазначається особовий рахунок Споживача (згідно п.4, п.6 Комерційної пропозиції №1/23 Ф-Р/), а також позивачем зазначено, що з усіх наведених відповідачем платіжних інструкцій доданих до відзиву на позовну заяву, який стосується особового рахунка № 66097, є платіжна інструкція №2, яка згідно призначення платежу: 0116013;2273 част.оплата за спожиту електроенергію згідно акту №66097 від 21.04.2023 за березень 2023.д.у. №1 від 11.04.2023 до договору №763-056 від 24.02.2023р. вт.ч.ПДВ-26016,42 була зарахована за спожиту електричну енергію за березень 2023 у сумі 156 098,49 грн., та платіжна інструкція №37, яка згідно призначення платежу: 0110150;2273 част.оплата за спожиту електроенергію згідно акту № 66097 від 21.04.2023 за березень 2023р. д.у.№1 від 11.04.2023р. до договору №763-056 від 24.02.2023р. вт.ч.ПДВ-2726,82 була зарахована за спожиту електричну енергію за березень 2023 у сумі 16 360,93 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За умовами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом установлено, що позивач як Постачальник, виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі, проте відповідач умови Договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у встановлені Договором строки не виконав повністю, внаслідок чого за Договором утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Зважаючи на вимоги вищезазначених норм, а також ураховуючи те, що відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 (особовий рахунок № 66097) заборгованості за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн та інфляційних втрат за період липень, жовтень та листопад 2023 року у сумі 1504,37 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).

Пунктом 8 Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 цієї комерційної пропозиції Постачальник нараховує за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3 % річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3 % річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ураховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок несвоєчасних розрахунків за спожиту електричну енергію за Договором, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем 3% річних та інфляційних нарахувань, нарахованих на суму простроченої заборгованості.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат за період липень, жовтень та листопад 2023 року у сумі 1504,37 грн, суд зазначає наступне.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожний період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж повинен бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому повинен бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо оплату заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без враховування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням цього місяця.

Зважаючи на викладене, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою калькулятора "Ліга", судом установлено, що правильним періодом нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу за спожиту електричну енергію у квітні 2023 у сумі 13 959,55 грн є період часу з червня по листопад 2023 року, інфляційні втрати за який складають 81,12 грн, при цьому, правильним періодом нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу за спожиту електричну енергію у травні 2023 у сумі 13 959,55 грн є період часу з липня по листопад 2023 року, в який мала місце дефляція у сумі мінус 202,31 грн (дефляція).

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 81,12 грн за період з червня по листопад 2023 р. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 1423,25 грн слід відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 108 654,10 грн, з яких: заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн, 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн та інфляційні втрати за період з червня по листопад 2023 р. у сумі 81,12 грн.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Як зазначає позивач у відповіді на відзив, у справі № 922/542/24 розглядається вимога про стягнення заборгованості за іншим особистим рахунком № 66092 за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z500, 62Z600, 62Z725, 62Z615, 62Z330, 62Z429, 62Z152, 62Z398, 62Z228, 62Z871, 62Z891, 62Z471 (рахунки за о/р 66092 по справі № 922/542/24 додаються), що не спростовано відповідачем.

Отож, у суду відсутні підстави для залишення позову без розгляду, а тому суд відмовляє в задоволення цього клопотання відповідача.

Ураховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 2 391,08 грн, решта суми судового збору у сумі 31,32 грн покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 205, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 599, 627-629, 655, 692, 712, 714 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 4, 20, 46, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково у сумі 108 654,10 грн.

Стягнути з Борівської селищної ради (вул. Центральна, 1, смт. Борова, Ізюмський район, Харківська область, 63801, ідентифікаційний код 04397939) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код 42206328, п/р НОМЕР_1 , МФО 351823, ХОУ АТ Ощадбанк) за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 від 24.02.2023 (особовий рахунок № 66097) заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 107 130,03 грн, 3% річних за період з травня 2023 року по листопад 2023 у сумі 1442,95 грн, інфляційні втрати за період з червня по листопад 2023 р. у сумі 81,12 грн, а також судовий збір в сумі 2 391,08 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В решті частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "27" червня 2024 р.

Суддя І.О. Чистякова