номер провадження справи 9/76/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 Справа № 908/1092/24

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, буд. 35)

до відповідача: Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради, (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення суми 2 988 450,93 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Самойленко О.П.

За участю представників:

від позивача: Аксарін Р.М.;

від відповідача: Балховітіна В.Г.;

від третьої особи: Левіна О.В.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з відповідача: Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради суми 2 988 450,93 грн, яка складається з: суми 2 952 684,37 грн заборгованості за спожиту/використану електричну енергію за період листопад-грудень 2023 року, суми 21 196,80 грн - 3% річних та суми 14 569,76 грн інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано ст.ст. 530, 612, 625, 634, 714 ЦК України, ст.ст. 193, 230, 275, 276 ГК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 №312 та умовами договору № 100 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 17.07.2023.

Ухвалою суду від 17.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1092/24. Присвоєно справі номер провадження 9/76/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.05.2024 продовжено строк підготовчого провадження на десять днів, закрито підготовче провадження у справі № 908/1092/24 та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.06.2024 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені у позові. Підставою для звернення з позовом до суду зазначено невиконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманої/спожитої електричної енергії за період з листопада 2023 по грудень 2023 року включно. У зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2 952 684,37 грн. Внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання позивач, враховуючи положення ст. 625 ЦК України, нарахував та заявив до стягнення з відповідача також інфляційні витрати та 3% річних.

Представник відповідача підтримав правову позицію, що викладена у відзиві на позов, який надійшов до суду 30.04.2024. Зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме визнає та не заперечує проти наявності заборгованості за договором за період листопад-грудень 2023 в розмірі 2 952 684,37 грн, визнає нараховані позивачем інфляційні втрати у розмірі 14569,76 грн. Щодо нарахування 3 % річних, то в цій частині визнає вимоги на суму 21169,22 грн, оскільки, на думку відповідача, позивачем розрахунок 3% річних здійснено невірно. І, відповідно, відповідачем наведений контррозрахунок 3% річних. Просив позов задовольнити частково.

Представник третьої особи підтримав свої письмові пояснення, що надійшли до суду 01.05.2024.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є постачальником електричної енергії на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 31.07.2018 № 807 та постачальником універсальних послуг на території Запорізької області відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 (загальнодоступна інформація, розміщена на сайті НКРЕКП: http://www.nerc.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (Постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради (Споживач, відповідач у справі) був укладений Договір № 100 від 17.07.2023 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом підписання заяви-приєднання з датою початку постачання електричної енергії з 22.06.2023 та обранням комерційної пропозиції «Універсальна бюджет».

Так, в пункті 1.1 Договору сторонами визначено, що цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що за цим Договором постачальник продає електричну енергію в кількості 10 131 610 кВт/год, найменування предмету закупівлі згідно ДК 021:20-5 Електрична енергія Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

За умовами п. п. 5.1. 5.2 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Відповідно до п. п. 5.7, 5.8 Договору, ціна на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

У п. 13.1 Договору визначено, що він діє протягом дії воєнного стану в Україні та 30 днів після припинення або скасування такого стану, але не довше ніж до 31.12.2023, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Сторони керуються ст. 631 Цивільного кодексу України дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, починаючи з 22.06.2023 року.

Споживачем підписана заява-приєднання, яка є Додатком 1 до договору, з початком постачання електричної енергії з 22 червня 2023 року. В додатку до заяви-приєднання зазначені ЕІС-коди точки (точок) комерційного обліку.

Додатком 3 до договору є комерційна пропозиція на період з 22.06.2023 по 31.12.2023.

Умовами п. 4 комерційної пропозиції передбачено, що розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Платежі за спожиту електричну енергію здійснюються у наступному порядку: - 1 платіж до 20 числа розрахункового місяця у розмірі 50% вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії за відповідний розрахунковий період на підставі акту приймання-передавання товарної продукції та рахунку за спожиту електричну енергію; - 2 платіж за електричну енергію у розмірі різниці суми першого платежу та вартості спожитої в розрахунковому періоді електричної енергії в строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі акту приймання-передавання товарної продукції та рахунку за спожиту електричну енергію. Підставою для формування Постачальником рахунку на оплату спожитої електричної енергії за цим договором є підписаний сторонами акт приймання-передавання товарної продукції.

За змістом п. 11 комерційної пропозиції, Договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк по 31.12.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач в період з листопада 2023 по грудень 2023 року (включно) поставив відповідачу електричну енергію на суму 2 952 684,37 грн, що підтверджується підписаними сторонами Актами прийняття-передавання товарної продукції за вказаний період, та виставив відповідні рахунки на оплату, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 26-29). В рахунках на оплату за спірний період постачальником зазначений кінцевий строк їх оплати. В Актах приймання-передавання товарної продукції міститься посилання на те, що Споживач не має претензій до Постачальника електричної енергії.

Спожитий обсяг електричної енергії КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради за період з 01.11.2023 по 31.12.2023 підтверджується повідомленням/листом від 23.01.2024 №007-66/263 адміністратора комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго», щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за EIC - кодом точки комерційного обліку (а.с. 23-24).

Однак, як зазначив позивач, відповідач зобов`язання з оплати отриманої електричної енергії не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за спожиту в період з листопада 2023 по грудень 2023 (включно) електричну енергію у розмірі 2 952 684,37 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач звернувся з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/1092/24.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст. 193 ГК України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судом вище, позивачем поставлено відповідачу електричну енергію у період: листопад-грудень 2023 на суму 2 952 684,37 грн.

Відповідач доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми 2 952 684,37 грн заборгованості за спожиту електричну енергію суду не надав.

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 30.04.2024, відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором в сумі 2 952 684,37 грн.

За змістом ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 2 952 684,37 грн заборгованості є законними та обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому позов судом задовольняється.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати вартості спожитої електричної енергії, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму 21196,80 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 13.12.2023 по 26.03.2024 включно та суму 14569,76 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з січня 2024 по лютий 2024 включно.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Факт прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань підтверджується матеріалами справи та визнаний відповідачем. Також у відзиві на позов відповідач визнав нараховані позивачем інфляційні втрати у розмірі 14569,76 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що його здійснено правильно, тому вимога позивача про стягнення з відповідач суми 14569,76грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з січня 2024 по лютий 2024 (включно) задовольняється судом у заявленому позивачем розмірі.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних, суд зазначає, що позивачем при здійснені розрахунку не враховано, що у 2024 році 366 днів. Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що сума 3% річних за вказаний позивачем загальний період прострочення (з 13.12.2023 по 26.03.2024) складає 21169,22 грн.

При цьому, як зазначено судом вище, відповідачем були визнані позовні вимоги про стягнення 3 % річних на вказану суму 21169,22 грн.

З огляду на викладене, судом задовольняються вимоги позивача в частині стягнення 3% річних на суму 21169,22 грн, в решті вимог про стягнення 3% річних судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю.

Позивач просив суд зазначити у рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості до моменту виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

На підставі вказаної норми Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє клопотання позивача та зазначає про нарахування 3% річних починаючи з 27.03.2024 до моменту виконання відповідачем рішення щодо сплати суми основного боргу з урахуванням приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України за наступною формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де: СОБ - сума основного боргу, який стягнуто рішенням суду у справі № 908/1092/24, існуючого на час здійснення розрахунку; 3- розмір відсотків річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються відсотки.

При цьому, суд визнав за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем основного боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

На підставі усього вищевикладеного, позовні вимоги задовольняються судом частково.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

З положень ч. 1 ст. 130 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слідує, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач у поданому відзиві до початку розгляду справи по суті визнав позов в частині стягнення суми основного боргу (2952684,37 грн), суми інфляційних втрат (14569,76 грн) та суми 3% річних (21169,22 грн), позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 50 % судового збору пропорційно визнаним позовним вимогам, а саме у розмірі 22413,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи приписи статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 22413,17 грн. витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради, (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 2 952 684 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 37 коп. основного боргу, суму 21169 (двадцять одну тисячу сто шістдесят дев`ять) грн 22 коп. 3% річних та суму 14569 (чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн 76 коп. інфляційних втрат.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу 2 952 684,37 грн. починаючи з 27.03.2024 до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де: СОБ - сума основного боргу, який стягнуто рішенням суду у даній справі №908/1092/24, існуючого на час здійснення розрахунку; 3 - розмір відсотків річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються відсотки.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради, (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 22413 (двадцять дві тисячі чотириста тринадцять) грн 17 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) з Державного бюджету України суму 22413 (двадцять дві тисячі чотириста тринадцять) грн 18 коп. судового збору (50% судового збору пропорційно визнаним позовним вимогам), перерахованого за платіжною інструкцією № 2485 від 05.04.2024.

Дане рішення є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) з Державного бюджету України суми 22413 (двадцять дві тисячі чотириста тринадцять) грн 18 коп. судового збору, перерахованого за платіжною інструкцією № 2485 від 05.04.2024.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва