ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/18166/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

учасники справи:

представник ДП "Укрбурштин" ПАТ "ДАК "Українські поліметали" - Войцешук В. В.,

представник ТОВ "ТД "Укрбурштин" - Горбач І. В.,

представник ТОВ "Ст. Анна Груп" - Нечитайленко Н. О.,

представник Фонду державного майна України - Кібець Є. О.,

представник Департаменту з питань банкрутства - Михайлов А. І.,

представник ТОВ "Ленд Груп Компані" - Оберемок Д. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Груп Компані" (вх. № 487/2024)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023

в частині відмови у визнанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Груп Компані" кредитором по відношенню до боржника (пункти 3, 5 резолютивної частини постанови)

у складі колегії суддів: Копитової О. С. (головуючий), Отрюха Б. В., Остапенка О. М.

у справі № 910/18166/20

за заявою ОСОБА_1

до Дочірнього підприємства "Укрбурштин" Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали"

про банкрутство, -

На розгляд суду постало питання щодо обґрунтованості грошових вимог кредитора до боржника.

ВСТАНОВИВ

Обставини справи

1. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Укрбурштин" Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Українські поліметали" (далі - ДП "Укрбурштин").

2. 25.11.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду та вирішено інші процесуальні питання.

3. 09.12.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва, серед іншого, відкрито провадження у справі № 910/18166/20 про банкрутство ДП "Укрбурштин"; визнано вимоги кредитора ОСОБА_1 до ДП "Укрбурштин" на загальну суму 964 472,94 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 09.12.2020; введено процедуру розпорядження майном ДП "Укрбурштин" з 09.12.2020; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Козаренка Євгенія Валерійовича.

4. 10.12.2020 опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Укрбурштин".

Подання заяви з грошовими вимогами

5. 12.01.2021 від Товариство з обмеженою відповідльністю "Ленд Груп Компані" (далі - ТОВ "Ленд Груп Компані") надійшли дві заяви на суму 2 874 114, 46 грн та 61 127 800 грн.

6. Обґрунтовуючи заяву на суму 2 874 114,46 грн ТОВ "Ленд Груп Компані" зазначає, що протягом квітня та серпня 2020 року виконував роботи за замовленням боржника відповідно до Договору про виконання робіт №Р-4/2 від 27.04.2020 та Договору про виконання робіт №Р-8/30 від 24.08.2020.

7. Заявник вказує, що за вказаними договорами боржник розрахувався не в повному обсязі, було частково здійснено оплату за Договором №Р-8/30 від 24.08.2020 та не було здійснено жодних оплат за Договором №Р-4/2 від 27.04.2020.

8. На підтвердження своїх вимог кредитор надав копію Договору про виконання робіт № Р-8/30 від 24.08.2020, відповідно до п. 1.1. цього Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи визначені в Додатку 1 до Договору.

9. Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість робіт визначається Сторонами у відповідному акті (актах) приймання виконаних робіт з урахуванням Додатку №1 до цього Договору.

10. На підтвердження виконання робіт кредитором надано копію Акту виконаних робіт від 30.09.2020 №1-8/30 про виконання робіт із здійснення топозйомки місцевості на суму 1 385 600 грн із ПДВ.

11. Кредитор вказує, що 02.10.2020 боржником було частково проведено оплату на суму 205 000 грн, в зв`язку з чим розмір заборгованості складає 1 180 600 грн.

12. Також кредитором нараховано штрафні санкції.

13. На підтвердження своїх вимог кредитор надав копію Договору про виконання робіт № Р-4/2 від 27.04.2020, відповідно до умов якого Замовник доручає у порядку та на умовах, визначених цим Договором, а Підрядник бере на себе зобов`язання, на власний ризик своїми силами і засобами, виконати роботи з організації геологорозвідувальних робіт з частковим бурінням геологічних свердловин і шурфів на ділянці "Олексіївка" Сарненського району Рівненської області, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані результати таких робіт і сплатити Підрядникові їх вартість у порядку та розмірі, визначених Договором.

14. Відповідно до п. 1.3 Договору кошторис формується відповідно до виду робіт, підписується Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору

15. Підпунктом п. 2.3 Договору визначено в якості обов`язків підрядника виконувати роботи згідно з чинними в Україні нормативно-технічними документами , власними силами і засобами відповідно до умов, визначених цим Договором, в обсязі і строк, визначені цим Договором (пп.2.32); забезпечити ведення та передачу Замовнику в установленому порядку документів про виконання договору (пп. 2.3.4); після завершення виконання робіт передати Замовнику всю документацію, отриману в результаті виконання робіт визначених цим Договором ( пп. 2.3.11); передати підрядникові виконані роботи (результати робіт) за актами приймання виконаних будівельних робіт (пп. 2.3.12); документувати та забезпечувати передачу результатів робіт згідно з вимогами Замовника та чинного законодавства ( пп 2.3.15).

16. При цьому, порядок виконання робіт та прийняття їх результатів передбачено п. 3 Договору, зокрема визначено, що роботи і матеріали та технічні ресурси, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати нормативно-технічним документам (ДБН, ДСТ, ТУ, тощо), іншим нормативним документам та Договору (п. 2.3 ); Підрядник приступає до безпосереднього здійснення комплексу робіт на визначеному об`єкті лише після підписання сторонами цього Договору та отримання інших передбачених законодавством дозвільних документів (п. 3.5); результати робіт оформлюються актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма 3), які складаються Підрядником та надаються у двох примірниках Замовнику (п. 3.11); замовник звільняється від оплати за роботи, які не відповідають умовам договору та щодо яких відсутні підписані з боку замовника акти виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма 3).

17. На підтвердження виконання робіт кредитором надано копію Акту №2-4/2 від 31.08. 2020 на суму 1 375 600 грн.

18. Пунктом 4.2. Договору встановлено, що оплата вартості робіт Підрядника за виконану ним роботу, здійснюється Замовником на підставі акту виконаних будівельних робіт протягом 10 днів з моменту підписання такого акту Замовником.

19. За твердженнями кредитора боржником оплати здійснено не було, тому основна заборгованість за цим Договором складає 1 375 600 грн.

20. Також кредитором нараховано штрафні санкції.

21. В подальшому, кредитором до суду першої інстанції було надано додаткові пояснення та додані ксерокопії документів, зокрема акти виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та витрат, локальні кошториси та договірну ціну, яким він підтверджує виконання робіт до договорів за якими заявлені кредиторські вимог.

22. Боржник заперечував виконання робіт в повному обсязі і посилався на відсутність оригіналів документів, та наголошував, що надані копії не засвідчені в установленому законом порядку, а оригіналу суду не подані.

23. Обґрунтовуючи кредиторські вимоги на суму 61 127 800 грн ТОВ "Ленд Груп Компані" посилається на Договір відповідального зберігання № 09-20 від 01.09.2020 та Договір зберігання речей № 58/20 від 01.10.2020.

24. При цьому, ТОВ "Ленд Груп Компані" стверджує, що боржник не повернув йому речі отримані на зберігання, згідно вказаних договорів в зв`язку з чим просив боржника відшкодувати їх вартість згідно умов договорів, чого боржником зроблено не було

25. На підтвердження кредиторських вимог, кредитором надано копію договору № 09-20 від 01.09.2020, відповідно до умов якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання та користування протягом строку дії цього Договору науково- технічну документацію у кількості відповідно до акту здачі-приймання.

26. Кредитором додано копію акту здачі-приймання майна від 01.09.2020 у відповідності до умов якого боржник отримав на зберігання майно у кількості 107 найменувань.

27. Відповідно до ч. 2 п.п. 1 Договору Сторонами погоджено, що загальна вартість майна переданого Поклажодавцем на зберігання Зберігачеві становить 58 764 000 грн.

28. Матеріали справи містять лист від 01.11.2020, направлений кредитором на адресу боржника з проханням повернути науково-технічну документацію у кількості відповідно до акту здачі-приймання, а також лист від 09.11.2020 з проханням відшкодувати повну вартість втраченого майна протягом семи днів. Однак, вартість науково-технічної документації в розмірі 58 764 000 грн не відшкодована.

29. Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи міститься допит свідка ОСОБА_2 , в.о. завідувача кафедри геології та гідрології НУВГП, якого було залучено, як спеціаліста у кримінальному провадженні 0000081 для ідентифікації 107 позицій найменувань науково-технічної продукції, яку ТОВ "Ленд Груп Компані" передало на зберігання до ДП "Укрбурштин" за договором від 01.09.2020 за відомими літературними і фондовими першоджерелами геологічної інформації.

30. Вказаний свідок повідомив, що аналіз 107 найменувань науково-технічної продукції ТОВ "Ленд Груп Компані" на предмет її знаходження у вітчизняних каталогах, реєстрах і базах даних показав повну відсутність такої продукції, що ставить під сумнів її фізичне існування. У ході дослідження встановлено, що середня вартість одиниці продукції ТОВ "Ленд Груп Компані" щонайменше в 4,6 разів вища ніж типова вартість геологічної інформації для 82 бурштинових об`єктів в Україні.

31. Крім того, кредитором надано копію Договору зберігання речей № 58/20 від 01.10.2020, у відповідності до умов якого Професійний зберігач (боржник) зобов`язується, згідно з умовами цього Договору, зберігати речі передані йому на зберігання Поклажодавцем протягом строку зберігання речей і повернути останньому вказані речі у схоронності, а Поклажодавець зобов`язується оплачувати Професійному зберігачу його послуги із зберігання таких речей (далі - послуги).

32. Кредитор вказує, що згідно з актом приймання-передачі речей від 01.10.2020 передано обладнання на загальну суму 2 363 800 грн.

33. Згідно з п.п. 6.2. Договір діє до "31" жовтня 2020 року, а у разі повернення речей Поклажодавцю раніше цього терміну - до моменту оформлення акту повернення речей (або фактичного повернення речей Поклажодавцю).

34. 29.10.2020 на адресу боржника було надано лист з проханням повернути обладнання у кількості відповідно до акту здачі-приймання.

35. Відповідно до п.п. 7.4. Договору у випадку втрати (пошкодження) речей, професійний зберігач повинен відшкодувати Поклажодавцеві вартість втрачених речей, що вказана в акті передачі речей (Додаток № 1 до Договору).

36. 09.11.2020 на адресу боржника було надано лист з проханням відшкодували повню вартість втраченого майна протягом семі днів. Однак, вартість не компенсована.

37. Таким чином, за доводом кредитора, заборгованість за Договором зберігання речей № 58/20 від 01.10.2020 складає 2 363 800 грн.

38. Боржник вказані кредиторські вимоги заперечував в повному обсязі.

39. Боржник стверджує про те, що вказаний договір є нікчемним, жодні речі на зберігання боржнику не передавались і відповідно відсутня вина боржника, як поклажодавця за втрату таких речей. Боржник вважає, що документація є нематеріальним активом і відповідно не може бути об`єктом зберігання і відповідно втраченою.

40. Крім того, боржник наголошує, що згідно з Актом здачі-приймання майна від 01.09.2020 боржнику передані документи, які не мають жодної індивідуальної ознаки: ні номеру, ні дати, ні приналежності до її власника, як і інших правових ознак, які притаманні речам, що також свідчить про неможливість його передати на зберігання в такому вигляді і відповідно нести за нього відповідальність, оскільки не зрозуміло, що саме було передано на зберігання і чи взагалі така документація існує.

41. При цьому, боржник наголошує, що факт відсутності такого активу, як документація підтверджується відсутністю таких активів у звітності обох підприємств.

42. Крім того, боржник наголошує, що в Акті здачі-приймання майна від 01.09.2020, зокрема передано документацію "Аналіз звіту з оцінки впливу на довкілля видобування бурштину в межах частини ділянки родовища бурштину "Олексіївка" поклад Північний, однак вказана документація не могла бути передана на зберігання боржнику в зв`язку з її відсутністю, оскільки в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля відсутні відомості не тільки про самі звіти, аналіз яких нібито передавався в оренду, а й навіть про оголошення про планову діяльність, яка передує виготовленню звіту, що на думку боржника вказує на неіснування таких звітів та їх аналізу, та як наслідок - неможливість їх передачі та фальсифікацію Договору та Акту здачі-приймання майна в цілому.

43. Суд апеляційної інстанції також встановив, що кредитором до матеріалів справи надано лист від 01.11.2020 з вимогою про повернення вказаного майна та лист, підписаний першим заступником директора про те, що вказане майно було викрадено 28.10.2020 про що було подано заяву від 28.10.2020 року до Оболонського УП ГУНП у м. Києві. Листом від 26.10.2021 Оболонське управління поліції повідомило, що звернення з приводу викрадення майна ДП "Укрбурштин", в тому числі геологічної інформації у кількості 108 позицій за період з 28.10.2020 по 02.11.2020 до Оболонського управління поліції не надходили та заяви не реєструвались.

44. Кредитором до матеріалів справи надано лист від 29.10.2020 з вимогою про повернення вказаного майна та лист, підписаний першим заступником директора про те, що вказане майно було вилучено працівниками поліції та прокуратури під час проведення обшуків в рамках кримінального провадження № 0000700, в зв`язку з чим його повернення неможливе.

45. Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що вказане майно було вилучено співробітниками правоохоронних органів під час проведення слідчих дій.

46. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що як вбачається з наявних копій Договір зберігання речей від 01.10.2020 № 58/20 та Акт передачі речей від 01.10.2020, підписані від імені боржника ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

47. 04.08.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/18166/20 визнано кредиторами у справі № 910/18166/20 по відношенню до боржника:

- ОСОБА_1 на суму 1 030 492,94 грн, з яких: 66 020 грн - перша черга; 964 472,94 грн - четверта черга;

- Головне управління ДПС у м. Києві на суму 127 292, 52 грн, з яких: 4 540,00 грн. - перша черга; 122 752,52 грн. - друга черга;

- ТОВ "Будкепітал Груп" на суму 7 074 575,42 грн, з яких: 4 378 грн - перша черга; 7 070 197,42 грн - четверта черга;

- ТОВ "Ньюлайнс" на суму 2 930 037,51 грн, з яких: 4 378, 00 грн. - перша черга; 2 642 800,00 грн. - четверта черга; 287 037,51 грн - шоста черга;

- ТОВ "Вінс-Консалт" на суму 10 925 922,09 грн, з яких: 4 378, 00 грн. - перша черга; 10 383 424,77 грн. - четверта черга; 538 119,32 грн - шоста черга;

- ТОВ "Київспецьсервіс" на суму 4 295 118,93 грн, з яких: 4 540 грн. - перша черга; 3 571 949,52 грн. - четверта черга; 718 629,41 грн - шоста черга;

- ТОВ "ТД "Укрбурштин" на суму 9 169 371,38 грн, з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга; 8 387 703,03 грн. - четверта черга; 777 128,35 грн - шоста черга;

- ТОВ "КА Трейд" на суму 4 684 901,95 грн, з яких: 4 540,00 грн - перша черга; 4 210 002,00 грн - четверта черга; 470 359,95 грн - шоста черга;

- ТОВ "Ленд Груп Компані" на суму 2 878 654,46 грн, з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга; 2 556 200,00 грн. - четверта черга; 317 914,46 грн - шоста черга;

- ТОВ "Ленд Груп Компані" на суму 61 132 340,00 грн, з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга; 61 127 800,00 грн. - четверта черга;

- ТОВ "Ст. Анна Груп" на суму 4 062 375,89 грн, з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга; 3 615 500,00 грн. - четверта черга; 442 335,89 грн - шоста черга;

- ТОВ "Абсолют ТМ" на суму 2 397 140,00 грн, з яких:4 540, 00 грн. - перша черга; 2 392 600,00 грн. - четверта черга,

48. В іншій частині вимог ТОВ "ТД "Укрбурштин", ТОВ "Ст. Анна Груп", ТОВ "КА Трейд" - відмовлено.

49. Відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Грін Профі Груп" з грошовими вимогами до боржника.

50. Зобов`язано розпорядника майна боржника надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, вирішено інші процесуальні питання.

51. Суд першої інстанції визнав підтвердженими кредиторські вимоги ТОВ "Ленд Груп Компані" до боржника у визначеному кредитором розмірі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

52. 08.11.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду (повний текст складено 22.12.2023) ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/18166/20 в частині визнання кредиторами у справі № 910/18166/20 по відношенню до боржника: ТОВ "Київспецьсервіс", ТОВ "КА Трейд", ТОВ "Ленд Груп Компані" - скасовано.

53. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі №910/18166/20 в частині визнання кредитором ТОВ "ТД "Укрбурштин" по відношенню до боржника - змінено.

54. Прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано кредитором у справі №910/18166/20 по відношенню до боржника: ТОВ "ТД "Укрбурштин" на суму 2 469 440 грн.

55. У визнанні кредиторами у справі №910/18166/20 по відношенню до боржника: ТОВ "Київспецьсервіс", ТОВ "КА Трейд", ТОВ "Ленд Груп Компані" - відмовлено.

56. Пункти 1-3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі №910/18166/20 викладено наступним чином: "Визнати кредиторами у справі № 910/18166/20 по відношенню до боржника:

- ОСОБА_1 на суму 1 030 492,94 грн, з яких: 66 020 грн - перша черга; 964 472,94 грн - четверта черга;

- Головне управління ДПС у м. Києві на суму 127 292, 52 грн, з яких: 4 540 грн - перша черга; 122 752,52 грн - друга черга;

- ТОВ "Будкепітал Груп" на суму 7 074 575,42 грн, з яких: 4 378 грн - перша черга; 7 070 197,42 грн - четверта черга;

- ТОВ "Ньюлайнс" на суму 2 930 037,51 грн, з яких: 4 378 грн - перша черга; 2 642 800 грн - четверта черга; 287 037,51 грн - шоста черга;

- ТОВ "Вінс-Консалт" на суму 10 925 922,09 грн, з яких: 4 378 грн - перша черга; 10 383 424,77 грн - четверта черга; 538 119,32 грн - шоста черга;

- ТОВ "ТД "Укрбурштин" на суму 2 469 440 грн., з яких 4 540 грн - перша черга; 2 464 900 грн - четверта черга;

- ТОВ "Ст. Анна Груп" на суму 4 062 375,89 грн, з яких: 4 540 грн - перша черга; 3 615 500 грн - четверта черга; 442 335,89 грн - шоста черга;

- ТОВ "Абсолют ТМ" на суму 2 397 140 грн, з яких: 4 540 грн - перша черга; 2 392 600 грн - четверта черга.

В іншій частині вимог ТОВ "ТД "Укрбурштин" і ТОВ "Ст. Анна Груп"- відмовити.

57. Відмовлено у задоволенні заяв ТОВ "Грін Профі Груп", ТОВ "Київспецьсервіс", ТОВ "КА Трейд", ТОВ "Ленд Груп Компані" з грошовими вимогами до боржника."

58. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції оригінали документів не досліджував, відповідність копій документів оригіналам не встановлював, не визначав розмір заборгованості який вони підтверджують, тощо.

59. Відмовляючи у визнанні кредитором апеляційний господарський суд виходив з того, що кредитором не надано суду ні оригіналів вказаних документів, ні інших доказів, які подані до суду першої інстанції разом з клопотанням про приєднання доказів та дійшов висновку, що кредитором не доведено належними доказами розміру кредиторських вимог до боржника.

60. Судом апеляційної інстанції також враховано перебування ОСОБА_3 , яким підписані договори та акти на стаціонарному лікуванні, а тому суд також критично поставився до таких доказів.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

61. 15.01.2024 (згідно з відміткою на поштовому конверті) ТОВ "Ленд Груп Компані" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить:

- скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі № 910/18166/20 в частині відмови у визнанні ТОВ "Ленд Груп Компані" кредитором по відношенню до боржника (пункти 3, 5 резолютивної частини постанови);

- залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі №910/18166/20 в частині визнання ТОВ "Ленд Груп Компані" кредитором по відношенню до боржника на суму 2 878 654,46 грн, з яких: 4 540, 00 грн. - перша черга; 2 556 200 грн. - четверта черга; 317 914,46 грн - шоста черга, а також на суму на суму 61 132 340 грн, з яких: 4 540 грн - перша черга; 61 127 800 грн - четверта черга

62. Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

63. Скаржник стверджує про порушення судом апеляційної інстанції статті 204 ЦК України та неврахування висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 17.06.2020 у справі №910/12712/19, від 20.01.2021 у справі №910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі №910/3356/20, від 18.03.2021 у справі №916/325/20, від 19.02.2021 у справі №904/2979/20.

64. При цьому, скаржник вказує, що Договір про виконання робіт №Р-4/2 від 27.04.2020, Договір про виконання робіт № Р-8/30 від 24.08.2020, Договір зберігання речей № 58/20 від 01.10.2020, Договір відповідального зберігання № 09-20 від 01.09.2020 в судовому порядку не визнані недійсними, а Боржник не звертався з позовом про визнання недійсними.

65. ТОВ "Ленд Груп Компані" також доводить порушення судом апеляційної інстанції статті 241 ЦК України та неврахування висновків у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц, від 04.03.2021 у справі № 905/1132/20, від 13.05.2021 у справі № 903/277/20, від 02.04.2019 у справі №904/2178/18, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17. Скаржник доводить, що по Договору про виконання робіт №Р-4/2 від 27.04.2020, Договору про виконання робіт № Р-8/30 від 24.08.2020 боржником було частково сплачено послуги ТОВ "Ленд Груп Компаній" в розмірі 110 000 грн та 205 000 про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи та не спростовуються боржником.

66. Крім того, відносно підписання Договору зберігання речей від 01.10.2020 оку № 58/20 та Акту передачі речей від 01.10.2020 ОСОБА_4 , який перебував в стані непрацездатності у КНП "Київська міська клінічна лікарня №10" на стаціонарі, скаржник доводить, що Засновник Боржника ПАТ "ДАК "Українські поліметали" не вносило до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не призначало наказом Виконуючого обов`язки Директора ДП "Укрбурштин" інших осіб, які від імені боржника могли вчиняти правочини на час тимчасовою непрацездатності керівника ОСОБА_3 . Таким чином, на думку скаржника, зазначені документи є дійсними та повинні виконуватися Боржником у повному обсязі. При цьому, скаржник посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 909/183/19.

67. За доводом скаржника, посилання суду на кримінальне провадження 0000081 та покази свідка ОСОБА_2 , в.о. завідувача кафедри геології та гідрології НУВГП не є доказом відсутності такої науково-технічної документації та спростовується відповідно до "Висновку спеціаліста щодо фізичного існування та вартості 107 позицій науково технічної документації, яка була передана на зберігання відповідно до Договору № 09-20 відповідального зберігання, укладеного між ТОВ "Ленд Груп Компані" 01.09.2020 з ДП "Укрбурштин" складеного доктором геологічних наук, професором ОСОБА_5 та "Рецензії на Звіт про виконання науково-дослідних робіт: "Дослідження бібліографічної правочинності, реєстрації та ідентифікація 107 найменувань науково-технічної продукції ТОВ "Ленд Груп Компані" як об`єктів авторського права" (кримінальне провадження №0000081 від 09.02.2021), зробленої ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", які додані скаржником до касаційної скарги.

68. Також скаржник стверджує про порушення судом апеляційної інстанції ст. 45-47 КУзПБ та неврахуванні постанов Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 20.12.2021 у справі № 922/1775/19, від 09.06.2022 у справі № 910/14927/20 від 17.05.2023 у справі № 904/7260/21.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

69. У відзиві на касаційну скаргу ДП "Укрбурштин" (підписано директором ОСОБА_6 ) просить врахувати дані бухгалтерського обліку боржника на якому рахується заборгованість перед ТОВ "Ленд Груп Компані" та додає до відзиву копії оборотно-сальдових відомостей та карток рахунку.

70. 12.06.2024 до Верховного Суду від ДП "Укрбурштин" (підписано ОСОБА_7 ) надійшла заява з проханням здійснювати розгляд справи без урахування відзивів, заяв та документів, наданих ДП "Укрбурштин" в особі ОСОБА_8 та відмовити в задоволенні касаційних скарг в повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

71. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

72. Предметом касаційного перегляду у цій справі постало питання щодо наявності/відсутності підстав для визнання грошових вимог кредитора до боржника.

73. Здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

74. Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ):

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

75. У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судова колегія враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:

- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі № 902/221/22);

- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).

76. Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17).

77. Обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

78. Верховний Суд неодноразово зазначав, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором (схожі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18), від 01.03.2023 у справі № 910/6210/20).

79. Заява ТОВ "Ленд Груп Компані" про визнання грошових вимог до боржника на суму 2 874 114, 46 грн обґрунтована наявністю заборгованості за договорами про виконання робіт №Р-4/2 від 27.04.2020, №Р-8/30 від 24.08.2020.

80. На підтвердження своїх вимог разом із заявою ТОВ "Ленд Груп Компані" було подано суду першої інстанції копії договорів та копії Актів виконаних робіт та, в подальшому, надано додаткові пояснення та додані ксерокопії документів, зокрема акти виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та витрат, локальні кошториси та договірну ціну, яким він підтверджує виконання робіт до договорів за якими заявлені кредиторські вимог.

81. При цьому, як встановив суд апеляційної інстанції, боржник заперечував виконання робіт в повному обсязі і посилався на відсутність оригіналів документів.

82. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитором не було надано суду ні оригіналів вказаних документів, ні інших доказів, які подані до суду першої інстанції разом з клопотанням про приєднання доказів.

83. Відносно заявлених вимог на суму 61 127 800 грн ТОВ "Ленд Груп Компані" посилалося на неповернення боржником як зберігачем заявнику речей, отриманих за актом здачі-приймання майна від 01.09.2020 на зберігання, відповідно до укладених між ними договору відповідального зберігання № 09-20 від 01.09.2020 (документація) та договору зберігання речей № 58/20 від 01.10.2020, у зв`язку з чим заявник просив боржника відшкодувати їх вартість.

84. Судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами договору № 09-20 від 01.09.2020 предметом зберігання є науково-технічна документація, а вартість становить 58 764 000 грн.

85. Божник наголошував на відсутності такого активу як документація.

86. Суд апеляційної інстанції оцінивши подані докази встановив, що акт здачі-приймання майна на зберігання від 01.09.2020 не дозволяє встановити, яке саме майно було передано на зберігання боржнику та не визначена вартість кожної одиниці вказаного майна, яка повинна відшкодовуватись в разі його втрати або пошкодження.

87. Окрім того, суд апеляційної інстанції вказав, що матеріали справи не містять доказів щодо придбання кредитором вказаного майна у третіх осіб, вчинення дій по його розробці, виготовленню, замовленню, тощо. В матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження того, що за кредитором зареєстроване будь-яке право на вказане майно, як і не надано доказів, що воно перебуває на балансі кредитор, не надано доказів де та яким чином зберігалось вказане майно та в зв`язку з чим його було втрачено. Крім того, кредитор жодним чином її не підтвердив вартість такого майна.

88. Відносно листа боржника про те, що вказане майно було викрадено 28.10.2020 про що було подано заяву від 28.10.2020 року до Оболонського УП ГУНП у м. Києві, апеляційний господарський суд встановив, що листом від 26.10.2021 Оболонське управління поліції повідомило, що звернення з приводу викрадення майна ДП "Укрбурштин", в тому числі геологічної інформації у кількості 108 позицій за період з 28.10.2020 по 02.11.2020 до Оболонського управління поліції не надходили та заяви не реєструвались.

89. Відносно заявлених ТОВ "Ленд Груп Компані" вимог відповідно до договору зберігання речей від 01.10.2022, суд апеляційної інстанції встановив, що боржник визначений, як професійний зберігач, який зобов`язався зберігати речі передані йому на зберігання, однак матеріали справи не містять доказів того, що така діяльність є господарської діяльністю боржника та носить системний характер. Апеляційний господарський суд також встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що майно передане ТОВ "Ленд Груп Компані" боржнику на зберігання є власністю підприємства, а також де і яким чином вказане майно зберігалось.

90. Відносно поданого кредитором листа від 29.10.2020 з вимогою про повернення майна та листа, підписаного першим заступником директора про те, що вказане майно було вилучено працівниками поліції та прокуратури під час проведення обшуків в рамках кримінального провадження № 0000700, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що вказане майно було вилучено співробітниками правоохоронних органів під час проведення слідчих дій.

91. При цьому Верховний Суд враховує суперечливу позицію боржника протягом розгляду цієї справи щодо як визнання, так і заперечення проти кредиторських вимог заявника.

92. Апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведеність кредитором своїх вимог поданими доказами.

93. Верховний Суд не вбачає підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

94. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

95. Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

96. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

97. Колегія суддів Верховного Суду також звертає увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, у Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.09.2020 у справі № 908/1795/19).

98. Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального закону щодо оцінки доказів Верховним Судом не встановлено.

99. При цьому, в касаційній скарзі скаржник не вказує, який конкретний та важливий доказ не було досліджено судом апеляційної інстанції чи досліджено з порушенням процесуального закону, натомість посилання скаржника спрямовані на переоцінку доказів у справі, що виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції в силу положень статті 300 ГПК України.

100. Водночас, Верховний Суд в силу повноважень суду касаційної інстанції, визначених ст. 300 ГПК України також позбавлений можливості спростувати встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

101. Крім того Верховний Суд не бере до уваги додані до відзиву боржника копії оборотно-сальдових відомостей, карток рахунку та додані боржником до заяви від 12.06.2024 копій матеріалів кримінального провадження, оскільки суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 2 статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

102. Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом апеляційної інстанції статті 204 Цивільного кодексу України, якою закріплено презумпцію правомірності правочину, жодним чином не нівелюють обов`язок кредитора надати суду докази в обґрунтування заявлених кредиторських вимог, позаяк визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості.

103. Так само колегія суддів Верховного Суду не бере до уваги доводи скаржника щодо наявності у керівника боржника повноважень на підписання договорів та актів у період перебування на стаціонарному лікуванні та посилання на ст. 241 ЦК України, оскільки такі доводи не спростовують обов`язку заявника довести суду наявність та розмір грошових вимог відповідними доказами, чого у цій справі заявником зроблено не було.

104. Водночас, питання дійсності чи недійсності правочинів наразі не є предметом судового розгляду в межах розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника.

105. Відносно доводів скаржника про те, що за договором про виконання робіт боржником було здійснено часткову оплату, колегія суддів зауважує, що у даному випадку, враховуючи досліджені у цій справі судом апеляційної інстанції докази та встановлені обставини, саме по собі перерахування грошових коштів між сторонами, за відсутності доведення суду належного документального підтвердження виконання таких робіт, не може беззаперечно свідчити про реальність господарської операції, відтак і про наявність грошових вимог.

106. Посилання ТОВ "Ленд Груп Компані" в касаційній скарзі на неврахування апеляційним господарським судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду щодо застосування статей 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, Верховний Суд відхиляє, оскільки скаржник наводить висновки Верховного Суду щодо порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, які мають загальний характер. Водночас, у кожній із наведених справ, судами досліджувались різні за змістом докази та на підставі встановлених судами обставин кожної конкретної справи приймалися відповідні судові рішення, що не може свідчити про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у цій справі під час розгляду грошових вимог.

107. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, а Верховний Суд не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої постанови суду апеляційної інстанції.

108. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

109. Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

110. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

111. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

112. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що постанова апеляційного господарського суду у цій справі в оскаржуваній частині прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

113. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга ТОВ "Ленд Груп Компані" підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі постанова Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 в частині відмови у визнанні ТОВ "Ленд Груп Компані" кредитором по відношенню до боржника (пункти 3, 5 резолютивної частини постанови) - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат

114. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Груп Компані" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 в частині відмови у визнанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленд Груп Компані" кредитором по відношенню до боржника (пункти 3, 5 резолютивної частини постанови) у справі № 910/18166/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

К. Огороднік