СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 червня 2024 року м. Харків Справа № 917/295/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: суддя Слободін М.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс 2018" (вх. № 1575 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.05.2024 у справі № 917/295/24 (повний текст якого складено 03.06.2024 в приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Безрук Т.М.)

за позовною заявою Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта, м. Кременчук Полтавської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс 2018", м. Кременчук Полтавської області,

про стягнення грошових коштів та зобов`язання повернути нафтопродукти,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Публічне акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Марс 2018 про стягнення 814059793,70 грн заборгованості та зобов`язання повернути нафтопродукти в кількості 3156,905 тонн на загальну суму 197 885 958,80 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.05.2024 у справі №917/295/24 змінено найменування позивача: Публічне акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта на нове найменування: Акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта; позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю МАРС 2018 на користь Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта 814058793,78 грн заборгованості. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю МАРС 2018 повернути на користь Акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта нафтопродукти:

Газ нафтовий скраплений марки А в кількості 51,903 тонни на суму 2267502,56 грн,

Газ нафтовий скраплений марки В у кількості 32,109 тонни на суму 1574351,48 грн,

Газ нафтовий скраплений марки С в кількості 38,838 тонни на суму 1696950,58 грн,

Бензин автомобільний А-92-Євро4-Е0 у кількості 6,064 тонни на суму 297880,29 грн;

Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 у кількості 857,801 тонни на суму 54549694,43 грн,

Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 у кількості 1177,77 тонни на суму 75366186,40 грн,

Бензин автомобільний А-95-Євро4-Е0 у кількості 0,152 тонни на суму 6833,15 грн,

Паливо дизельне Energy-ДП-З-Євро5-В0 у кількості 6,357 тонни на суму 263206,79 грн,

Паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 599,76 тонни на суму 37648687,49 грн,

Паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро4-В0 у кількості 1,481 тонни на суму 42060,03 грн,

Паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 у кількості 384,668 тонни на суму 24138555,45 грн.

Також з відповідача на користь позивача стягнуто 847840,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору. В іншій частині у позові відмовлено.

Відповідач у межах встановленого законом строку через систему Електронний суд надіслав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати вищевказане рішення Господарського суду Полтавської області в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, відповідно до якого відмовити повністю в задоволенні позову; судові витрати покласти на позивача.

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що заявником не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, згідно з яким до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

З огляду на характер спору та розмір задоволених позовних вимог, з урахуванням приписів пп 1, 4 п. 2 ч.2 ст. 4, ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору за подання апеляційної скарги становить 1589700,00 грн.

Водночас, відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки, як було встановлено вище, заявник подав апеляційну скаргу з використанням системи "Електронний суд", за подання вказаної скарги підлягає сплаті 1271760,00 грн судового збору (1589700,00 грн * 0,8) про відповідне зазначає і сам апелянт у скарзі.

Однак апелянт не надав доказів сплати вказаної суми, натомість звернувся з клопотанням, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в порядку ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" до ухвалення судового рішення по суті судом апеляційної інстанції. В обґрунтування вказаного клопотання заявник наводить твердження про скрутне матеріальне становище Відповідача, спричинене запровадженням на всій території України правового режиму воєнного стану, вказує на те, що сплата судового збору в розмірі 1271760,00 грн є надмірним тягарем для ТОВ "Марс 2018" і на час звернення до суду з апеляційною скаргою у апелянта відсутня можливість сплати такої суми.

Розглянувши клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Тому вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 у справі №28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати визначені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яка надає суду право з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати лише за наявності викладених у вказаній статті умов до яких не було внесено змін із введенням в Україні воєнного стану.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним (подібна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.03.2021 у справі №912/3514/20, від 17.06.2022 у справі № 910/12556/20 тощо).

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18). Відповідну правову позицію викладено також у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 912/2829/21, в ухвалах від 27.02.2023 у справі № 914/2483/22, від 11.05.2023 у справі № 922/977/22, від 26.02.2024 у справі № 916/3318/22 тощо.

Однак предметом позову в даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору та зазначає, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції додатково враховує, що до скарги не додано доказів на підтвердження скрутного матеріального становища ТОВ "Марс 2018".

Відтак, заявником має бути виконано вимоги п.2 ч.3 ст.258 ГПК України шляхом надання платіжного документа на підтвердження сплати 1271760,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс 2018" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс 2018" (вх. №1575 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.05.2024 у справі №917/295/24 залишити без руху.

3. Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме, заявником має бути надано платіжний документ на підтвердження сплати 1271760,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя М.М. Слободін