Справа № 909/285/24
УХВАЛА

19.06.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Оліфіренко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 ,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 23.04.2024 суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявника, призначив підготовче засідання на 08.05.2024.

Ухвалою від 08.05.2024 суд відклав розгляд заяви на 19.06.2024.

У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву про неплатоспроможність, вказав на наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані документи, заслухавши заявника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: - боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; - існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13, ст. 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76, 77 ГПК України, що також передбачено п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, саме на заявника покладено обов`язок надання доказів на підтвердження своїх доводів.

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

Заявник звернувся до суду, посилаючись на п. 1 (розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітньої плати), який втратив чинність станом на день звернення до суду, та п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ (боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців). За попередніми розрахунками боржника, здійсненими на підставі наявних у нього доказів, загальна його заборгованість перед кредиторами становить 1321550, 20 грн., непогашення зобов`язань триває більше ніж два місяці. Боржники у заявника відсутні; належне нерухоме майно (земельна ділянка) перебуває в іпотеці; заявник на цей час не працює.

На підтвердження зазначеної у списку кредиторів заборгованості перед ТОВ "ПриватБанк" у сумі 1377555,54 грн заявником надано історію по картковому рахунку з 01.01.2021 по 08.12.2023, квитанції ПриватБанку від 15.10.2008, 12.11.2008, 15.12.2008 та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2019 у справі № 0417/2-3493/2011 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зі змісту якого не можливо ідентифікувати особи відповідачів. Окрім того, як вбачається з резолютивної частини вказаного рішення, суд солідарно стягнув з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № 272К від 19.09.2008 у розмірі 47194,75 доларів США, що за курсом 27.01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.02.20198 складає 1274730,20 грн, станом на 25.02.2019 за кредитним договором № 272К від 19.09.2008, яка складається з 47194,75 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15.12.2017 по 25.02.2019.

На підтвердження заборгованості перед ОСОБА_2 у сумі 45000,00 грн заявником надано договір № 1/21 про надання позики від 01.06.2021 та розписку про отримання коштів за договором № 1/21 про надання позики.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц.

Суд звертає увагу заявника, що відсутність у справі банківських виписок за кредитним договором не дає можливості суду встановити строк припинення виконання останнім своїх грошових зобов`язань перед фінансовими установами у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Доказів звернення до фінансових установ з метою отримання відповідної інформації матеріали заяви також не містять.

З огляду на зазначене, без необхідних доказів, суд не може встановити факт наявності заборгованості і як наслідок те, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ГПК України встановлено наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявником не доведено відсутності у нього, чи неможливості отримання інших доказів (судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, інші належні докази) на підтвердження наявності у нього заборгованості, які б доводили факт невиконання ним своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Заявником, також, не доведено належними та допустимими доказами наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Посилання на пандемію та військовий стан, суд не приймає, та як зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України.

Військовий стан не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Отже, зазначені заявником обґрунтування інших підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не знайшло свого документального підтвердження, тобто не доведено належними доказами.

Збирання доказів по справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича № 1-34/1 від 27.03.2024 (вх. № 2906/24 від 28.03.2024) про участь у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 8, 113, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 7, 74, 76, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Залишити без розгляду заяву арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича № 1-34/1 від 27.03.2024 (вх. № 2906/24 від 28.03.2024) про участь у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 19.06.2024 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства строк та порядку.

Повний текст ухвали складний 21.06.2024.

Суддя Т. В. Стефанів