РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2024Справа № 910/19817/23
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/19817/23.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдлінк» (49081, м. Дніпро, проспект Мануйлівський, буд. 73, кімната 307)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Кормапром» (01054, місто Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 22)

про стягнення 124 387, 58 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейдлінк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Кормапром» про стягнення 124 387, 58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №КП15/21 від 29.11.2021 в частині сплати вартості поставленого товару за видатковою накладною №186 від 22.12.2021 на суму ПДВ у розмірі 68 493, 50 грн та за видатковою накладною №188 від 30.12.2021 на суму ПДВ у розмірі 57 310, 00 грн, оскільки 09.10.2023 та 10.11.2023 податковим органом були зареєстровані відповідні податкові накладні на суми ПДВ №11 від 22.12.2021 та №15 від 30.12.2021.

Позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 122 624, 01 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 1 138, 24 грн, 3 % річних у розмірі 625, 33 грн, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.

25.01.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 25.01.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

29.01.2024 через систему «Електронний сул» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою від 25.01.2024.

19.02.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/19817/23 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

29.11.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРЕЙДЛИНК», як постачальником (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «КОРМАПРОМ», як покупцем (відповідач) укладено договір поставки № КП 15/21 за умовами якого постачальник зобов`язується поставити й передати у власність, а покупець прийняти й оплатити - макуху соняшникову, ріпакову та соєву, шрот соняшниковий, олія соєва та соняшникова (виробництва Україна).

Найменування, асортимент, вартість за одиницю, кількість, якість, умови поставки, строк оплати Товару покупцем узгоджуються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору, та товарно-супровідних документах на кожну окрему партію товару. Кількість товару визначається в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору, та товарно-супровідних документах на кожну окрему партію товару (пункт 1.2., 2.2. договору № КП 15/21 від 29.11.2021).

Відповідно до пунктів 9.1., 9.2. договору № КП 15/21 від 29.11.2021, останній набирає сили з моменту його підписання уповноваженими на те особами й діє до 31.12.2022 року. Якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії даного Договору сторони письмово не повідомлять одна одну про намір його розірвати або змінити, даний Договір вважається продовженим (пролонгованим) на тих же умовах на кожний наступний календарний рік.

За умовами пункту 3.1 договору № КП 15/21 від 29.11.2021, товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах DDP склад покупця: 84105, Донецька область, Костянтинівський район, с. Бересток, вул. Докучаєва, 1, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС-2010 чи інших умовах, визначених в Специфікаціях. Дата та умови поставки, найменування та кількість кожної окремої партії Товару визначаються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно пункту 3.2. договору № КП 15/21 від 29.11.2021, на кожну партію Товару постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи: товарно-транспортну накладну, видаткову накладну, якісне посвідчення чи сертифікат якості заводу виробника, рахунок, але не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту поставки.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. договору № КП 15/21 від 29.11.2021, сторони передбачили, що ціна по кожному найменуванню і на кожну партію товару вказується у Специфікаціях до даного Договору та/або в накладних на кожну партію товару. Оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару, якщо інше не передбачено у Специфікації до даного Договору. Оплата за товар вважається здійсненою з моменту надходження грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

У відповідності до пунктів 4.5. та 4.6. договору № КП 15/21 від 29.11.2021, постачальник зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування податкової накладної у ЄРПН з урахуванням граничних строків, викладених у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. В разі не реєстрації податкової накладної в граничні строки з будь-яких підстав, покупець має право затримати (притримати) оплату товару у розмірі, яка дорівнює сумі ПДВ не зареєстрованої податкової накладної чи утримати оплату при розрахунках за наступні поставки за даним договором, що не буде являтись порушення з боку покупця по оплаті поставленого товару. В разі проведення покупцем повної оплати, постачальник зобов`язаний повернути покупцю суму, яка дорівнює сумі ПДВ вартості не зареєстрованої податкової накладної до моменту реєстрації податкової накладної в ЄРПН, до наявності статусу документу «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві».

У Специфікації від 20.12.2021 року № 1 сторони погодили найменування товару: макуха соєва (сирий протеїн 41,9 %, сирий жир 7-8 %, кислотне число жиру не більше 30 мг КОН, перекісне число жиру не більше 0,3 % І2, вологість 7-10 %, уреаза 0,1-0,3, клійковина до 7 %, вміст люпину, гороху, карбомідів та протеїну не білкового походження - не допускається, виробництво Україна). Кількість товару: 24,10 тон. Ціна товару становить 17 052,32 грн. за 1 тону, у тому числі ПДВ 20 % - 2 842,05 грн. Сума поставки по Специфікації становить 410 960,91 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 68 493,48 грн. Порядок оплати: покупець здійснює оплату за Товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів після отримання товару, згідно з виставленим рахунком від постачальника. Строк поставки: до 23.12.2021 року. Датою поставки вважається дата фактичного одержання товару покупцем відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної та/або відміток покупця про одержання товару в товарно-транспортній накладній.

У Специфікації від 29.12.2021 року № 2 сторони погодили найменування товару: макуха соєва (сирий протеїн не менше 39,5 %, сирий жир 7-8 %, кислотне число жиру не більше 30 мг КОН, перекісне число жиру не більше 0,3 % І2, вологість 7-10 %, уреаза 0,1-0,3, клійковина до 7 %, вміст люпину, гороху, карбомідів та протеїну не білкового походження - не допускається, виробництво Україна). Кількість товару: 20,84 тон. Ціна товару становить 16 500,00 грн. за 1 тону, у тому числі ПДВ 20 % - 2 750,00 грн. Сума поставки по Специфікації становить 343 860,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 57 310,00 грн. Порядок оплати: покупець здійснює оплату за Товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів після отримання товару, згідно з виставленим рахунком від постачальника. Строк поставки: до 31.12.2021 року. Датою поставки вважається дата фактичного одержання товару покупцем відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної та/або відміток покупця про одержання товару в товарно-транспортній накладній.

На виконання умов договору № КП 15/21 від 29.11.2021 позивач за товарно-транспортними накладними № 211202 від 21.12.2021, № 301203 від 30.12.2021 та видатковими накладними № 186 від 22.12.2021, № 188 від 30.12.2021 здійснив поставку відповідачу обумовленого товару на 410 961, 01 грн та 343 860, 00 грн.

Однак, відповідач здійснив лише часткову оплату за поставлений товар, а саме неоплаченою залишилась сума ПДВ у загальному розмірі 124 387, 58 грн, оскільки відповідач на підставі пункту 4.6. договору № КП 15/21 від 29.11.2021 притримав оплату товару у розмірі, яка дорівнює сумі ПДВ.

У зв`язку з викладеним позивач в 2022 році звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача з вимогою щодо стягнення не сплаченої суми в розмірі ПДВ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/9455/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення не сплаченої суми ПДВ за поставку товару відмовлено.

Так, зокрема, Господарський суд міста Києва у рішенні від 07.06.2023 у справі №910/9455/22 з чим погодився суд апеляційної інстанції зазначив, що обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому товару за видатковою накладною від 22.12.2021 року № 186 (на суму ПДВ) та видатковою накладною від 30.12.2021 року № 188 (на суму ПДВ) на час звернення позивача з цим позовом до суду не був порушений, оскільки всупереч пункту 4.5. договору № КП 15/21 від 29.11.2021 позивач не зареєстрував податкові накладні. Також, суд зазначив, що у разі реєстрації спірних податкових накладних та невиконання відповідачем у добровільному порядку грошових зобов`язань з оплати на користь постачальника коштів у розмірі 122 624,01 грн, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом про їх примусове стягнення у загальному порядку із зазначенням відповідних підстав означених вимог.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 в справі № 160/18406/22 та від 20.01.2023 в справі № 160/18408/22 податковий орган 09.10.2023 та 10.11.2023 зареєстрував податкову накладну № 11 від 22.12.2021 та № 15 від 30.12.2021.

Пунктами 8.1. та 8.2. договору № КП 15/21 від 29.11.2021 сторони узгодили, що спори й розбіжності, які можуть виникнути між сторонами за даним договором або з його приводу, сторони будуть прагнути вирішити шляхом переговорів. У тому разі, якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору в порядку, визначеному законодавством України.

20.11.2023 позивач направив відповідачу лист вих. № 1711/06 від 17.11.2023, в якому вимагав погасити заборгованість сплативши 122 624, 01 грн.

Проте, відповідач не здійснив оплату позивачу.

У відповідності до пункту 6.1. та 6.2. договору № КП 15/21 від 29.11.2021, у випадку невиконання сторонами своїх обов`язків по цьому договору вони несуть відповідальності, передбачену чинним законодавством України. У випадку порушення строків оплати за поставлений товар покупець виплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення оплати, але не більше 0,1% від вартості заборгованості.

З огляду на зазначене, оскільки спірна сума боргу відповідачем у добровільному порядку погашена не була, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми основного боргу за здійснену роботу у розмірі 122 624, 01 грн, а також інфляційних втрат у розмірі 1 138, 24 грн та 3 % річних у розмірі 625, 33 грн.

ІI. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар в розмірі 122 624, 01 грн (в сумі ПДВ) та стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 138, 24 грн та 3 % річних у розмірі 625, 33 грн.

Юридичними підставами позову є статті 173, 193, 265 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 629, 712 Цивільного кодексу України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов договору № КП 15/21 від 29.11.2021 в частині повної оплати за поставлений товар.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

(1) Позивач на виконання умов договору № КП 15/21 від 29.11.2021 здійснив відповідачу поставку обумовленого товару за видатковою накладною № 186 від 22.12.2021 та за видатковою накладною № 188 від 30.12.2021;

(2) Відповідач в свою чергу здійснив оплату за поставлений товар в межах сум безпосередньо самого товару, але не здійснив оплату розміру ПДВ на підставі пункту 4.6. договору № КП 15/21 від 29.11.2021, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом;

(3) Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 по справі № 910/9455/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023, суд відмовив в задоволенні позовних в частині стягнення не сплаченої суми ПДВ за поставку товару за ВН № 186 від 22.12.2021 та ВН № 188 від 30.12.2021, оскільки на час звернення позивача до суду податкові накладні на здійснення господарської з поставки товару за ВН № 186, № 188 не були зареєстровані, як це передбачено пунктом 4.5. договору № КП 15/21 від 29.11.2021;

(4) Податковий орган 09.10.2023 та 10.11.2023 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 в справі № 160/18406/22 та від 20.01.2023 в справі № 160/18408/22 зареєстрував податкову накладну № 11 від 22.12.2021 та податкову накладну № 15 від 30.12.2021;

(5) Позивач 20.11.2023 звернувся до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості у розмірі не сплаченої суми ПДВ, а саме 122 624, 01 грн, але зазначена вимога залишена відповідачем без відповіді;

(6) За таких обставин, позивач звернувся до суду.

IV. Заперечення відповідача у справі.

18.10.2023 введено в дію норми Закону №3200-ІХ від 29.06.2023, яким внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомуційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 Положення про ЄСІТС внормовано, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 19.02.2024 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронні кабінети сторін по справі.

Згідно з пунктом 42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В матеріалах справи міститься підтвердження доставлення до «Електронного кабінету» Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормапром» документа по справі в електронному вигляді, так з повідомлення про доставку електронного листа вбачається, що ухвалу від 19.02.2024 по справі № 910/19817/23 доставлена в «Електронний кабінет» відповідача - 19.02.2024 о 21:26.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на те, що ухвалу від 19.02.2024 відповідач отримав 19.02.2024 о 21:26, таким чином вважається, що заявник отримав ухвалу в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» - 20.02.2024.

В пункті 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у справі від 19.02.2024 була вручена відповідачу - 20.02.2024.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/19817/23, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи був порушений відповідачем обов`язок по оплаті суми ПДВ за поставлений товар позивачем по договору № КП 15/21 від 29.11.2021?

- чи правомірно позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати відповідачу?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного.

(1) Щодо стягнення суми основного боргу.

Договір, укладений між сторонами, є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статтей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтей 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом (Господарський кодекс України), застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб (частина 2, 3 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як підтверджено матеріалами справи, 29.11.2021 сторони уклали договір поставки № КП 15/21 за умовами якого позивач зобов`язується поставити й передати у власність, а відповідач прийняти й оплатити - макуху соняшникову, ріпакову та соєву, шрот соняшниковий, олія соєва та соняшникова.

У специфікації № 1 від 20.12.2021 сторони погодили найменування товару, кількість товару, суму поставки, яка становить 410 960,91 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 68 493,48 грн, порядок оплати, строк поставки (до 23.12.2021).

У специфікації № 2 від 29.12.2021 сторони погодили найменування товару, кількість товару, суму поставки, яка становить 343 860,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 57 310,00 грн, порядок оплати, строк поставки (до 31.12.2021).

Пунктом 4.2. договору № КП 15/21 від 29.11.2021 сторони узгодили, що оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару, якщо інше не передбачено у Специфікації до даного Договору.

В пунктах 5 та 7 Специфікації № 1 від 20.12.2021 і Специфікації № 2 від 29.12.2021 встановлено, що покупець (відповідач) здійснює оплату за товар, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (позивач), протягом 30 (тридцяти) календарних діб, після отримання товару згідно виставленого рахунку від постачальника. Датою поставки вважається дата фактичного одержання товару покупцем відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної та/або відміток покупця про одержання товару в товарно-транспортної накладній.

Позивач 22.12.2021 та 30.12.2021 здійснив поставку товару обумовленого в договорі № КП 15/21 від 29.11.2021 та у відповідних Специфікаціях до договору відповідачу за видатковою накладною № 186 від 22.12.2021 на суму 410 961, 01 грн у тому числі ПДВ 68 493, 50 грн та за видатковою накладною № 188 від 30.12.2021 на суму 343 860, 00 грн у тому числі ПДВ 57 310, 00 грн.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - зі ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина 1 статті 691 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (частина 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Відповідач в свою чергу, здійснив часткову оплату за поставлений 22.12.2021 і 30.12.2021 товар у розміри фактичної вартості товару, однак не здійснив оплату за ВН № 186, № 188 в сумах ПДВ (68 493, 50 грн + 57 310, 00 грн).

Зазначені обставини встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/9455/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 та яке набрало законної сили, тому такі обставини в силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

З рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/9455/22 вбачається, що відповідач не здійснив оплату в сумі ПДВ по ВН № 186 та ВН № 188 на підставі пункту 4.6. договору № КП 15/21, оскільки позивач всупереч пункту 4.5. зазначеного договору не зареєстрував податкові накладні і на момент розгляду справі № 910/9455/22 вони (податкові накладні) були не зареєстрованими.

Позивач до матеріалів даної справи надав квитанцію від 09.10.2023 про реєстрацію податкової накладної «за рішенням суду» № 11 від 22.12.2021 та квитанцію від 10.11.2023 про реєстрацію податкової накладної «за рішенням суду» № 15 від 30.12.2021.

Відтак, у відповідача виник обов`язок здійснити повну оплату за поставлений товар за ВН № 186 та ВН № 188, а саме в сумі ПДВ, яка в загальному розмірі становить 125 803, 50 грн (68 493, 50 грн + 57 310, 00 грн), проте позивач просить стягнути 122 624, 01 грн (в позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткову оплату за ВН № 186 у розмірі 3 179, 49 грн, тому до даної ВН позивач заявляє вимогу щодо стягнення 65 314, 01 грн).

Проте, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів, які могли підтвердити, що відповідач здійснив оплату вище зазначеної суми позивачу.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 3 статті 13 та частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на все вище зазначене, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за поставлений товар за ВН № 186 від 22.12.2021 та ВН № 188 від 30.12.2021 у сумі ПДВ складає 122 624, 01 грн (спірна сума в даній справі), а тому вимога позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі ПДВ за поставлений товар підлягає задоволенню.

(2) Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у загальному розмірі 625, 33 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 1 138, 24 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Позивач до позовної заяви надає розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок зазначає, що він є арифметично правильним, а тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у загальному розмірі 625, 33 грн та інфляційних втрат у загальному розмірі 1 138, 24 грн підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

(1) Щодо судового збору.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

(2) Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач на виконання вимог пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що орієнтовані витрати на професійну правничу допомогу становлять 30 000, 00 грн, проте фактично в прохальній частині позову просить стягнути 15 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 2-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З метою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач до позовної заяви додав:

- договір про надання правової (правничої) допомоги № 14-12/03 від 14.12.2023;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2612 від 03.09.2012;

- ордер серії АЕ від № 1248970 від 25.03.2023;

- рахунок № 01 від 14.12.2023;

- платіжна інструкція № 1555 від 18.12.2023.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

14.12.2023 між позивачем та АО «Біднягін і партнери» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 14-12/03, за умовами якого адвокатське об`єднання надає наступну правову (правничу) допомогу: 1) підготовка позовної заяви клієнта до ТОВ «торгова компанія «Кормапром» належних клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов договору №КП 15/21 від 29.11.2021 року (після того, як 09.10.2023 року податковий орган зареєстрував ПН № 11 від 22.12.2021 року в ЄРПН № та після того, як 10.11.2023 податковий орган зареєстрував ПН № 15 від 30.12.2021 року в ЄРПН №); 2) захист законних прав та інтересів клієнта в господарській справі за вищезазначеним позовом клієнта до ТОВ «торгова компанія «Кормапром»; 3) представлення інтересів клієнта під час розгляду та вирішення вищезазначеної справи у господарських судах всіх інстанцій; 4) підготовка та подання необхідних процесуальних документів, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, пов`язаних з розглядом вищезазначеної справи в Господарському суді міста Києва, у тому числі, але не виключно, під час розгляду цієї справи у суді апеляційної та/або касаційної інстанції, а також під час перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно підпункту 4.2.1. пункту 4.2. договору № 14-12/03 від 14.12.2023, адвокатське об`єднання має право на оплату гонорару за виконання дій з надання правової допомоги.

Згідно підпункту 4.4.4. пункту 4.4. договору № 14-12/03 від 14.12.2023, клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати винагороду (гонорар) адвокатському об`єднанню і відшкодовувати фактичні витрати адвокатського об`єднання, пов`язані з виконанням доручень клієнта.

Відповідно до пункту 5.1. договору № 14-12/03 від 14.12.2023, за надання правової допомоги адвокатському об`єднанню виплачується винагорода у формі гонорару.

Пунктом 5.2. договору № 14-12/03 від 14.12.2023 сторони узгодили, що за надану в межаї цього договору правову допомогу клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у наступному розмірі 30 000, 00 грн, яка перераховується на банківський рахунок адвокатського об`єднання у наступному порядку: 1) 15 000, 00 грн фіксований гонорар за правову (правничу) допомогу в господарській справі надану клієнту в суді першої інстанції, оплата протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору; 2) 10 000, 00 грн фіксований гонорар за правову (правничу) допомогу в суді апеляційної інстанції, оплата протягом 5-ти банківських днів з моменту подання або отримання апеляційної скарги на судове рішення; 3) 5 000, 00 грн, протягом 5-ти банківських днів з моменту подання або отримання касаційної скарги на рішення/постанову суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що гонорар може встановлюватися у формі: (1) фіксованого розміру; (2) погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

14.12.2023 АО «Біднягін і партнери» виставив позивачу рахунок № 1 на оплату гонорару згідно договору № 14-12/03 від 14.12.2023 у розмірі 15 000, 00 грн без ПДВ.

18.12.2023 позивач здійснив оплату АО «Біднягін і партнери» 15 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1555, в призначенні платежу зазначено: «оплата гонорару згідно з договором про надання правової допомоги № 14-12/03 від 14.12.2023 р. Без ПДВ».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Оскільки, у відповідності до частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються зокрема з витрат пов`язаних з розглядом справи до яких в свою чергу належать витрати на професійну правничу допомогу, то в такому разі в силу приписів пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдлінк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Кормапром» про стягнення 124 387, 58 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Кормапром» (01054, місто Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, будинок 22; ідентифікаційний код: 4353316) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейдлінк» (49081, м. Дніпро, проспект Мануйлівський, буд. 73, кімната 307; ідентифікаційний код: 39700208) суму основного боргу у розмірі 122 624 (сто двадцять дві тисячі шістсот двадцять чотири) грн 01 коп., 3% річних у розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн 33 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 138 (одна тисяча сто тридцять вісім) грн 24 коп., судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких