ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2024 р. Справа № 917/538/24(917/852/24)

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа", 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 45,

про кредиторські вимоги до боржника по справі № 917/538/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррострой", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феррострой" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" () у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 року справу № 917/538/24 розподілено судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія"; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррострой" у розмірі 92 435 542,00 грн. заборгованості та 102 280,00 грн витрат пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Скрипника Володимира Леонідовича (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Троїцька, 89А, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1975 від 22.10.2020 року).

23.05.2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" від 22.05.2024 року (вх. № 912/24), у якій заявник просить суд:

- визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 6 470 259,03 грн. та включити їх до вимог реєстру кредиторів;

- визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 6 056,00 грн. (витрати на оплату судового збору) та включити їх до вимог реєстру кредиторів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.05.2024 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" про грошові вимоги та призначено на 18.06.2024 року на 10:00.

31.05.2024 року від боржника через систему "Електронний суд" надійшов відзив на заяву (вх. № 7737), у якому ТОВ "Когенераційна компанія" визнає заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Основа" в розмірі 6 476 315,03 грн. за договорами купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року та № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року з віднесенням вказаного розміру до відповідних черг згідно законодавства.

Розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Скрипник Володимир Леонідович 10.06.2024 року через систему "Електронний суд" надав повідомлення про результати розгляду вимог кредитора, яким частково визнав кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Основа" з включенням їх до реєстру вимог кредиторів в розмірі 6 476 268,82 грн., а саме:

- 4 561 700,00 грн. сума основного боргу за договорами купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року та № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року з віднесенням їх до 4 черги вимог кредиторів;

- 1 908 512,82 грн. - загальний розмір інфляційних втрат і 3% річних за період з 01.01.2022 року по 22.04.2024 року, з віднесенням їх до 6 черги реєстру вимог кредиторів;

- 6 056,00 грн. судового збору з віднесенням його до 1 черги реєстру вимог кредиторів.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та заяву Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Основа" про визнання кредиторських вимог, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Основа" звернулося до суду з заявою про визнання грошових вимог в розмірі 6 470 259,03 грн. та 6 056,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Обгрунтовуючи заяву кредитор посилався на ту обставину, що між ТОВ "Будівельна компанія "Основа" (кредитор) та ТОВ "Комсомольська когенераційна компанія" (нова назва - ТОВ "Когенераційна компанія") (боржник) було укладено договір купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору боржник зобов`язався передати у власність ТОВ "Будівельна компанія "Основа" (покупцю за договором) товар, а покупець зобов`язався прийняти його та оплатити. Відомості про товар, а саме: найменування, асортимент (номенклатура), кількість, ціна, загальна вартість, нормативна документація, якій повинен відповідати товар, виробник товару та інші його характеристики зазначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно зі Специфікацією № 1 до Договору № 30/58 від 29.03.2010 року продавець мав поставити покупцю лист гарячекатний на загальну суму 1 890 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 3.3 Договору та пунктом 2 Специфікації № 1 погоджено умови оплати: 100 % передоплата.

30.03.2010 року на виконання умов договору ТОВ "Будівельна компанія "Основа" здійснило передплату на рахунок боржника в розмірі 1 200 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період 30.09.2010 року (а.с. 8 інша сторона).

29.03.2013 року сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору, якою було змінено загальну суму договору, погодивши її в розмірі 1 200 000,00 грн., змінено кількість товару, що мав бути поставлений, а також визначено строк поставки Товару - до 31.05.2013 року.

Але, як зазначає кредитор у своїй заяві, ТОВ "Когенераційна компанія" не виконало свої зобов`язання за договором, товар не був поставлений у визначений строк. А тому ТОВ "Будівельна компанія "Основа", 01.07.2013 року направило на адресу боржника Повідомлення про відмову прийняття виконання зобов`язання та вимогу про повернення до 10.07.2013 року коштів в розмірі 1 200 000,00 грн.

29.03.2016 року сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору № 30/58, в якій вони погодили та підтвердили, що на дату укладення цієї Додаткової угоди розмір основної суми боргу ТОВ "Когенераційна компанія" перед ТОВ "Будівельна компанія "Основа" за Договором № 30/58 від 29.03.2010 року складає 1 200 000,00 грн. та визначили строк повернення вказаної суми грошових коштів до 31.12.2021 року.

Боржником вказаний борг було повернуто лише частково в розмірі 88 300,00, що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 9-13).

Отже, неповернутими залишається сума боргу за Договором № 30/58 від 29.03.2010 року, яка становить 1 111 700,00 грн.

Крім того, між ТОВ "Будівельна компанія "Основа" та боржником було укладено Договір купівлі-продажу № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору боржник (продавець) зобов`язався передати у власність кредитору (покупцю) товар, а покупець зобов`язався прийняти його та оплатити. Відомості про товар, а саме: найменування, асортимент (номенклатура), кількість, ціна, загальна вартість, нормативна документація, якій повинен відповідати товар, виробник товару та інші його характеристики зазначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно зі Специфікацією № 1 № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року продавець мав поставити покупцю лист гарячекатний на загальну суму 3 450 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 3.3 договору та пунктом 2 Специфікації № 1 погоджено умови оплати: 100 % передоплата.

30.09.2010 року на виконання умов договору ТОВ "Будівельна компанія "Основа" здійснило передплату на рахунок боржника в розмірі 3 450 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період 30.09.2010 року (а.с. 18 інша сторона).

04.04.2011 року ТОВ "Будівельна компанія "Основа" направило на адресу боржника вимогу поставити до 12.04.2011 року товар за Договором № 30/09-050-2010.

Однак, як вказує заявник, вказана вимога виконана не була, товар у вказаний термін поставлений не був. А тому, 11.03.2013 року ТОВ "Будівельна компанія "Основа" направило повідомлення про відмову прийняття виконання зобов`язання та вимогу повернення коштів в строк до 20.03.2013 року (а.с. 17-18).

Оскільки вказана вимога виконана не була, сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 29.03.2013 року до Договору № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року, в якій останні дійшли згоди про те, що продавець зобов`язується повернути покупцю раніше отримані за Договором грошові кошти у розмірі 3 450 000,00 до 29.03.2016 року.

В погоджений строк грошові кошти не були повернуті, у зв`язку з чим 29.03.2016 року сторонами було укладено додаткову угоду № 2, в якій вони погодили та підтвердили, що на дату укладення цієї Додаткової угоди розмір основної суми боргу ТОВ "Когенераційна компанія" перед ТОВ "Будівельна компанія "Основа" за Договором № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року складає 3 450 000,00 грн. та визначили строк повернення вказаної суми грошових коштів до 31.12.2021 року.

Однак боржником не було сплачено ТОВ "Будівельна компанія "Основа" вказаний борг, а тому у кредитора виникає право вимоги на суму основного боргу за Договором № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року в розмірі 3 450 000,00 грн.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договорами купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року та № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року боржник має заборгованість перед кредитором у розмірі 4 561 000,00 грн.

Сума основної заборгованості в розмірі 4 561 000,00 грн. визнана як боржником, так і розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Скрипник В.Л. у своїх відзивах на заяву.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на дану норму, кредитор заявив до стягнення з боржника 3% річних та інфляційні витрати в розмірі 465 121,57 грн. за період з 01.01.2022 року по 22.04.2024 року за договором купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року та 1 443 437,46 грн. за період з 01.01.2022 року по 22.04.2024 року по договору купівлі-продажу № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року.

Однак, розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Скрипник В.Л. грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" визнав частково на суму - 1 908 512,82 грн (загальний розмір інфляційних втрат і 3% річних).

Боржник - ТОВ "Когенераційна компанія" повністю визнав грошові вимоги кредитора у розмірі 6 476 315,03 грн. з віднесенням її до відповідної черги згідно законодавства.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Судом встановлено, що оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" () було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23.04.2024 року за номером 73031.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" про грошові вимоги до боржника була надіслана до суду через систему "Електронний суд" 22.05.2024 року (вх. № 912/24 від 23.05.2024 року).

Таким чином, кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" подав до суду заяву в строки, визначені Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що грошові Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" () в частині стягнення основного боргу за договорами купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року та № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року в розмірі 4 561 700,00 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають визнанню.

Стосовно заявлених кредитором вимог щодо визнання 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2022 року по 22.04.2024 року суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 року, а саме пунктом 3, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ).

За приписами ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та здійснивши за допомогою системи "Ліга:Закон" перерахунок заявлених до визнання 3 % річних та індексу інфляції (долучений до матеріалів справи) суд дійшов висновок, що вказані вимоги підлягають частковому визнанню, а саме:

- за договором купівлі-продажу № 30/58 від 29.03.2010 року - 76 998,89 грн. 3% річних за період з 01.01.2022 року по 22.04.2022 року включно та 388 094,47 грн. індексу інфляції за період з 01.01.2022 року по 22.04.2024 року включно;

- за договором купівлі-продажу № 30/09-050-2010 від 29.09.2010 року - 238 954,92 грн. 3% річних за період з 01.01.2022 року по 22.04.2022 року включно та 1 204 395,00 грн. індексу інфляції за період з 01.01.2022 року по 22.04.2024 року включно.

Судові витрати в розмірі 6 056,00 грн. судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника, підлягають відшкодуванню за рахунок боржника з включенням їх в реєстр вимог кредиторів боржника в черговості, визначеній Кодексом України з процедур банкрутства.

Черговість задоволення вимог кредиторів встановлюється у порядку та відповідно до ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати розпорядника майна ТОВ "Когенераційна компанія" включити визнані грошові вимоги кредитора у визначених судом розмірах до реєстру вимог кредиторів боржника відповідно до черговості, встановленої ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Основа" задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Основа" () до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" () на суму 6 476 199,28 грн., яка складається з: 4 561 700,00 грн. основного боргу, 315 953,81 грн. 3% річних, 1 592 489,47 грн. - інфляційних нарахувань та 6 056,00 грн. судового збору.

3. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Когенераційна компанія" арбітражного керуючого Скрипника В.Л. включити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальності "Будівельна компанія "Основа" до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства.

4. Копію ухвали направити кредитору, боржнику та розпоряднику майна - Скрипнику В.Л.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядки та строки, визначені ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 21.06.2024 року.

Суддя Білоусов С. М.