ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 квітня 2024 року Справа № 7/98-Б

Суддя Господарського суду Волинської області Шум М. С. за участю секретаря судового засідання Сосновської Ю.П., розглянувши заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника

по справі №7/98-Б

за заявою акціонерного товариства відкритого типу "Волиньрембуд", м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», м. Луцьк

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.10.2009 року порушено провадження у справі №7/98-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою суду від 19.04.2023 припинено процедуру санації боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» та повноваження керуючого санацією - арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво №241 від 17.04.2013). Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» (43000, м. Луцьк, пров. Комунальний, 4 м. Луцьк, ).

21.04.2023 на офіційному сайті ВГСУ оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури .

05.04.2024 на адресу суду надійшла заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання грошових вимог до ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» на суму 149 043,00 грн. та 6 056,00 грн. судових витрат.

Ухвалою суду від 11.04.2024 заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання грошових вимог до ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» на суму 149 043,00 грн. та 6 056,00 грн. судових витрат прийнято та призначено до розгляду на 30 квітня 2024 року на 12:40 год.

30.04.2024 на адресу суду від арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог, в яких не заперечує щодо включення грошових вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до реєстру вимог кредиторів.

30.04.2024 від представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника кредитора.

Розглянувши заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області, суд дійшов до висновку про підставність відповідної заяви та необхідність її задоволення. Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства , конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного ч. 1 цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

З матеріалів справи судом додатково встановлено, що відповідно до Акту передачі незавершеного будівництва житла від 01 грудня 2008, Головне управління ДСНС України у Волинській області отримало житло в 30-ти квартирному житловому будинку на вул. Ватутіна у м. Горохів Волинської області згідно Договору на будівництво житла в порядку пайової участі від 23 жовтня 2006 року загальною площею 51,2 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м на 5 поверсі, квартира № 14, загальною вартістю 149 043,00 грн.

Заявник зазначає, що станом на березень 2024 для ГУ ДСНС України у Волинській області не надано акту прийому-передачі квартири на суму 149 043.00 грн., а відповідна заборгованість відображена в балансі нематеріальних активів «Незавершені матеріальні інвестиції»

Заборгованість підтверджується актами звірки розрахунків станом на 01.01.2014 та 01.11.2020 між ГУ ДСНС України в області та ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» .

Грошові вимоги ГУ ДСНС України у Волинській області до боржника складають 155 099.00 грн з яких основний борг 149 043,00 та 6 056,00 грн. судового збору за подання заяви до суду.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 ЦК України визначено що зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак суд дійшов висновку, що грошові вимоги Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» в розмірі 155 099,00 грн. є безспірними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з грошовими вимогами до боржника в сумі 155 099,00 грн. - задоволити повністю.

2. Визнати грошові вимоги Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (вул. Електроапаратна, 6, м.Луцьк, ) до Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних конструкцій» (43000, м. Луцьк, пров. Комунальний, 4 м. Луцьк, ) на загальну суму 155 099,00 грн. та зобов`язати арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 6 056, 00 грн. вимоги першої черги;

- 149 043,00 грн. вимоги четвертої черги .

3. Зобов`язати арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 КУзПБ, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06.05.2024.

Суддя М. С. Шум