РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 м. КиївСправа № 910/4898/24

За позовом: відкритого акціонерного товариства "МЕРИДІАН" ім. С.П. КОРОЛЬОВА;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "А-РАЙС";

про: стягнення 82.924,92 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Відкрите акціонерне товариство "МЕРИДІАН" ім. С.П. КОРОЛЬОВА (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "А-РАЙС" (далі - відповідач) про стягнення 82.924,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором майнового найму від 29.06.2021 № 2230, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 82.924,92 грн., з яких: 53.662,97 грн. - основна заборгованість, 7.829,30 грн. - пеня, 3.568,39 грн. - 3 % річних та 17.864,26 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4898/24 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як наймодавцем, та відповідачем, як наймачем, укладено договір майнового найму від 29.06.2021 № 2230 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач бере у тимчасове платне користування наступне приміщення (далі - приміщення, що наймається): 03124, м. Київ, бульвар Варцлава Гавела, 8; загальна площа 282 кв.м.; корпус № 12, 1-й поверх (п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що розмір найомної плати за приміщення складає 60,00 грн. (без ПДВ) за 1 (один) кВ.м., сума - 16.920,00 грн. (без ПДВ), ПДВ - 3.384,00 грн., а всього сума по договору в місяць становить - 20.304,00 грн. (з ПДВ).

Положеннями пункту 5.6 Договору передбачено, що місячний розмір найомної плати, що підлягає сплаті в поточному місяці, визначається шляхом коригування найомної плати, встановленої п. 5.1 цього Договору, на індекс інфляції після повідомлення держкомстатом України, при цьому розмір найомної плати визначений п. 5.1 залишається незмінним.

Відповідно до пункту 5.3 Договору, найомна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок позивача наперед, не пізніше п`ятого числа кожного поточного місяця.

Умовами пункту 9.1 Договору визначена відповідальність відповідача, а саме, зокрема: у випадку прострочення сплати найомних платежів - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт здачі-приймання від 01.07.2021 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Приписами частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Приміщення за Договором передане позивачу відповідачем відповідно до акту здачі-приймання від 31.03.2022 № б/н.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем не здійснено повного розрахунку за Договором в період грудня 2021 по березень 2022 в сумі 53.662,97 грн., позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 7.829,30 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 3.568,39 грн. та інфляційних втрат в сумі 17.864,26 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодних доказів оплати відповідачем на користь позивача заборгованості: з орендної плати в період з грудня 2021 по березень 2022 в сумі 53.662,97 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості з орендної плати в період з грудня 2021 по березень 2022 в сумі 53.662,97 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а нарахування господарської санкції у вигляді пені здійснюється за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд визнав його арифметично невірним в частині розрахунку за період 1 та період 4 з огляду на приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 7.783,64 грн., а саме:

- період 1: за розрахунком позивача, з вирахуванням одного дня з такого розрахунку, тобто з 06.12.2021 по 05.06.2022 (182 дні) в сумі 247,59 грн.;

- період 2 розрахунок вірний (2.596,15 грн.);

- період 3 розрахунок вірний (3.128,23 грн.);

- період 4: за розрахунком позивача, з вирахуванням трьох днів з такого розрахунку, тобто з 06.03.2022 по 03.09.2022 (182 дні) в сумі 1.811,67 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 3.568,39 грн. та інфляційних втрат в сумі 17.864,26 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "А-РАЙС" (Україна, 03680, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 53а, офіс 104, ідентифікаційний код: 40923791) на користь відкритого акціонерного товариства "МЕРИДІАН" ім. С.П. КОРОЛЬОВА (Україна, 03124, місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 8, ідентифікаційний код: 14312973) основну заборгованість в сумі 53.662 (п`ятдесят три тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 97 коп., пеню в сумі 7.783 (сім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 64 коп., 3 % річних в сумі 3.568 (три тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн. 39 коп., інфляційні втрати в сумі 17.864 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац