ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" червня 2024 р. Справа № 924/866/21

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Тимошенко О.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Газтек" (особа, яка не брала участі у справі) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 22.05.2024 (суддя Гладюк Ю.В., повний текст складено 24.05.2024) у справі № 924/866/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.05.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 160 434 168,46 грн основного боргу, 200 000,00 грн пені, 3 703 549,79 грн 3% річних, 7 177 082,37 грн інфляційних втрат та 431 678,13 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовлено. Провадження у справі № 924/866/21 в частині вимог про стягнення 125 883 455,27 грн основного боргу закрито.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ПрАТ "Газтек" (особа, яка не брала участі у справі) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у даній справі, рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.05.2024 в частині задоволених вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Судові витрати просить покласти на позивача.

Одночасно скаржник просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до завершення перегляду апеляційним судом рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.05.2024 у справі № 924/866/21 та залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання ПрАТ "Газтек" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу ПрАТ "Газтек" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.05.2024 у справі № 924/866/21 залишено без руху; запропоновано апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, надавши докази сплати судового збору в розмірі 953 400,00 грн протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

До суду від представника ПрАТ "Газтек" надійшла заява, в якій повторно просить про відстрочення сплати судового збору до завершення перегляду апеляційним судом рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.05.2024 у справі № 924/866/21.

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що ПрАТ "Газтек" не має можливості здійснити оплату судового збору.

Так, заявник вертає увагу суду, що 17.05.2022 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/11188/22-к, в рамках кримінального провадження № 0000160 від 22.02.2021 накладено арешт на корпоративні права, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо акцій та розпоряджатися ними, які належать, зокрема, ПрАТ "Газтек".

24.05.2022 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С.В. у справі № 757/11783/22-к задовольнив клопотання слідчого ДБР про передачу речових доказів у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021 в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі АРМА).

28.05.2022 Кабінет Міністрів України видав розпорядження № 429-р "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках", яким погодився з пропозицією АРМА і Міністерства енергетики щодо передачі в управління Акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" () активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021.

01.07.2022 Кабінет Міністрів України видав розпорядження від 01.07.2022 № 552-р "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яким попередньо погодив рішення правління АТ "НАК "Нафтогаз України" щодо надання згоди на укладення АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" з АРМА договору управління активами (майном).

05.07.2022 між АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" та АРМА укладено договір № 11/2022 управління активами (майном) (додано до позовної заяви).

Водночас, як вбачається з особливої інформації емітента з єдиного інформаційного інтернет порталу про емітентів цінних паперів "SMIDA" за посиланням - https://smida.gov.ua/db/feed/showform/person_o/97575, 11.08.2023 Наглядовою радою АТ "Хмельницькгаз" у складі, призначеному АТ "Чорноморнафтогаз" прийнято рішення, оформлене протоколом № 2/23, по зміну Правління АТ "Хмельницькгаз" та внесені зміни до ЄДР щодо відомостей про керівника.

В подальшому, призначений склад правління передав активи у користування ТОВ "Газорозподільні мережі України", що зазначено безпосередньо в постанові НКРЕКП від 29.09.2023 № 1775 "Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ "Хмельницькгаз": "Зупинити Акціонерному товариству "Хмельницькгаз" () дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 857, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.".

Також звертає увагу суду на ту обставину, що згідно довідки АБ "Кліринговий Дім" від 11.01.2024 № 02-04/172 у даному банку відрито поточні рахунки ПрАТ "Газтек", а відповідно до довідки ПрАТ "Газтек" від 11.06.2024 року № 11/06-01, на рахунку позивача відсутні кошти, а рахунки банком закриті, у зв`язку із чим апелянт позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі, зокрема в розмірі 953 400,00 грн.

Розглянувши подану заяву про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та її обґрунтування, суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії").

За висновками Суду, необхідність сплачувати судовий збір по-різному впливає на можливість особи реалізувати право на доступ до суду залежно від стадії процесу, на якій воно виникає. Так, якщо сплата судового збору є умовою прийнятності позову (заяви) до розгляду й відповідно неможливість виконати зобов`язання перешкоджає особі звернутися до суду першої інстанції, наведене становить "потенційне обмеження" права на доступ до правосуддя. Отже, у разі подання обґрунтованого клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати, національним судам доцільно його задовольняти та порушувати провадження у справі (рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", рішення від 24.05.2006 у справі "Вейсман та інші проти Румунії").

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору, так само як і в апеляційній скарзі, представник апелянта стверджує, що в Товариства немає можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги через застосування до нього низки обмежувальних заходів.

Перевіряючи обґрунтованість доводів заявника, суд, насамперед, звертається до норм чинного законодавства, якими врегульовані питання сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України № 3674-VI "Про судовий збір".

Згідно із частиною першою статті 1 цього Закону, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Закон України "Про судовий збір" визначає сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі процесуальної заяви до суду, зокрема позовної заяви, як однієї з передбачених законом підстав для відкриття судового провадження.

Установлюючи сплату судового збору передумовою звернення до суду, законодавець як гарантію права на звернення до суду встановив пільги зі сплати судового збору (стаття 5 цього Закон), а також можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати судом (стаття цього 8 Закону).

Законодавством України передбачено чітко визначені категорії справ, у яких суд може розглядати питання про застосування пільг для юридичної особи від сплати судового збору, а отже, і давати оцінку її майнового стану та доказів, наданих на його підтвердження.

Так, відповідно до частини першої статті 8 зазначеного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (частина перша цієї статті).

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Окремо слід зазначити, що встановлений перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, є вичерпним.

Умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини 1 статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, у той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 вже зробила висновок щодо застосування наведених норм. Так, аналізуючи норми частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, Велика Палата зазначила, що, суд, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору особам, які не зазначені в статті 5 Закону № 3674-VI (цією статтею визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх судових інстанціях у силу закону відповідно до їх статусу або виходячи із чітко визначеного предмета спору), або у справах із предметом спору, не охопленим цією статтею, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов (передбачених статтею 8) для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

При цьому, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Судом констатується, що предметом позову даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а скаржник не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відтак положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав, викладених у поданій заяві.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені.

"Право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності обставин, які б свідчили про наявність умов, предметних та суб`єктних критеріїв, за яких суд може розглянути та задоволити заяву скаржника про відстрочення сплати судового збору з огляду на майновий стан.

Разом з цим, попередньо встановивши невідповідність апеляційної скарги в частині сплати судового збору, суд постановив ухвалу від 19.06.2024 про залишення апеляційної скарги ПрАТ "Газтек" без руху, зі встановленням способу та строку усунення недоліків апеляційної скарги з урахуванням вимог ч. 2 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Якщо апеляційна скарга залишається судом без руху, то скаржнику надається строк для усунення її недоліків. Цей строк встановлюється судом, проте не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно зі ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Отже, строк для усунення недоліків апеляційної скарги до десяти днів є строком, що встановлюється судом, відповідно може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи відмову у задоволенні даного клопотання скаржника про відстрочення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 924/866/21.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Газтек" про відстрочення сплати судового збору.

2. Продовжити Приватному акціонерному товариству "Газтек" строк на усунення недоліків апеляційної скарги, встановленй ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 924/866/21.

3. Запропонувати Приватному акціонерному товариству "Газтек" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, надавши суду докази сплати судового збору в розмірі 953 400,00 грн грн протягом 10 днів із дня вручення цієї ухвали.

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

5. Копію ухвали надіслати апелянту.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Тимошенко О.М.