ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. Справа №914/2073/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Судді Малех І.Б.,

Гриців В.М.,

Секретар судового засідання: Фарина Х.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Денько М.В.;

від відповідача: Юзва А.Я.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут вих.№1719/З та від 19.04.2024 (вх. №01-05/1198/24 від 24.04.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 (повний текст рішення складено 01.04.2024)

у справі № 914/2073/23 (суддя Яворський Б.І.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут, м. Львів,

про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут про стягнення 245'048'779,98 грн заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0216-02024 від 01.01.2019 з додатковими угодами до нього, з яких: 235'956'055,02 грн основний борг, 2'874'427,69 грн 3% річних, 6'218'297,27 грн втрат від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0216-02024 від 01.01.2019 з додатковими угодами до нього в частині здійснення повної та своєчасної оплати послуг з передачі електричної енергії за період лютий- травень 2023 року. За неналежне виконання договірних зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача 2'874'427,69 грн 3% річних та 6'218'297,27 грн. втрат від інфляції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі №914/2073/23 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго 2'874'427,69 грн 3% річних, 6'218'297,27 грн. втрат від інфляції та 136'390,87 грн судового збору.

Рішення мотивовано тим, що здійснене нарахування 3% річних та інфляційних на попередню оплату планових послуг за кожен розрахунковий місяць з урахуванням термінів є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу суду 24.04.2024. В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі №914/2073/23 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Вказує, що планова вартість послуг за період лютий-травень 2023року не була погоджена позивачем у порядку, визначеним п.4.1 договору, відтак нарахування 3% річних та інфляційних втрат на не погоджений обсяг планової вартості послуги є безпідставним та неправомірним, оскільки НЕК Укренерго здійснювало нарахування 3% річних та інфляційних втрат на завищені фактичні послуги зазначені в односторонніх актах НЕК Укренерго без урахування підписаних сторонами актів коригування вартості наданих послуг, що є незаконним та безпідставним.

30.05.2024 від Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго надійшов відзив б/н від 29.05.2024 (вх. №01-04/3673/24) на апеляційну скаргу в якому позивач зазначає, що твердження відповідача про неотримання ним первинних документів через сервіс електронного документообігу спростовуються доданими відповідачем до відзиву на позовну заяву документами.

Також, зазначає, що невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Малех І.Б. та Гриців В.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут вих.№1719/З та від 19.04.2024 (вх. №01-05/1198/24 від 24.04.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі №914/2073/23.

Ухвалою суду від 03.06.2024 призначено розгляд справи на 25.06.2024.

В судовому засіданні 25.06.2024 представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав визначених у відзиві на апеляційну скаргу. Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав визначених у ній.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

01 січня 2019 року Державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго (оператор системи передач, ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут (користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0216-02024 у редакціях додаткових угод від 02.01.2019, 14.08.2019 та 24.12.2020.

Відповідно до п.1.1 договору, в редакції додаткової угоди від 14.08.2019, оператор системи передачі (ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

У розділі 3 договору зазначено, що ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим регулятором та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі інтернет.

Згідно з п.4.1 договору (у редакції додаткової угоди від 02.01.2019) для розрахунків за цим договором використовується плановий та фактичний обсяги послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється, зокрема, на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника. З цією метою використовуються дані адміністратора комерційного обліку.

Вартість послуги погоджена сторонами у розділі 5 договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (п. 6.1 договору).

Як визначено п.6.2 договору, користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденного або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів:

2 платіж з 6 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг , яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

Пунктом 6.3 договору визначено, що у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач: передає письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги; сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги.

Пунктом 6.5 договору визначено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу упродовж перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - Сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП упродовж 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх користувачу. ОСП упродовж 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги. Користувач отримавши акт приймання-передачі наданої послуги упродовж 3 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП підписаний зі свого боку (п.10.1 договору).

За умовами п.10.4 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі. Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом); у день направлення за допомогою Сервісу та/або електронною поштою.

У разі внесення змін до типової форми договору про надання послуг з передачі електричної енергії сторони зобов`язані внести відповідні зміни до цього договору у строки, визначені відповідним рішенням регулятора (п.15.1 договору).

ПрАТ НЕК Укренерго упродовж лютого - травня 2023 року надало ТОВ Львівенергозбут послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується підписаними актами коригування до актів приймання - передачі послуг.

Відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог за порушення відповідачем зобов`язань у частині попередньої оплати планових платежів та здійснення розрахунків за фактичний обсяг послуг, НЕК Укренерго нарахувало та просить суд стягнути з ТОВ Львівенергозбут 2'874'427,69 грн 3% річних та 6'218'297,27 грн. втрат від інфляції. Підставою таких позовних вимог є те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання щодо поетапної оплати планових обсягів послуги, а також фактичних обсягів отриманої електроенергії.

За розрахунком, наведеним у заяві про збільшення розміру позовних вимог, суми простроченого зобов`язання, підстави їх виникнення, періоди прострочення, а також методика нарахування, визначені за зобов`язаннями з оплати планових платежів за кожний місяць та за зобов`язаннями з оплати за фактичний обсяг послуг з передачі електричної енергії за кожний розрахунковий місяць.

Сторонами підписано акт коригування від 19.05.2023 до акту приймання-передачі послуги від 28.02.2023 за лютий 2023; акт коригування від 16.06.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.03.2023 за березень 2023; акт коригування від 17.07.2023 до акту приймання-передачі послуги від 30.04.2023 за квітень 2023 року та акт коригування від 18.08.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.05.2023 за травень 2023 року. Акти скріплені електронними підписами сторін 22.05.2023 та 24.05.2023, 19.06.2023 та 21.06.2023, 17.07.2023 та 17.07.2023.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою від 19.12.2023 Господарський суд Львівської області закрив провадження у справі в частині стягнення 236'565'213,13 грн основного боргу за відсутністю предмета спору.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 903 ЦК України унормовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому загальне правило статті 903 ЦК України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання. Тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.

Згідно із матеріалами справи, Державним підприємством Національна енергетична компанія Укренерго, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго (оператор системи передач, ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут (користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0216-02024 від 01.01.2019.

У статті 275 Господарського кодексу України зазначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України Про ринок електричної енергії.

Статтею 4 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі.

Господарським судом встановлено, що після звернення позивача із позовною заявою до суду першої інстанції відповідач здійснив на користь позивача оплату за основну заборгованість у сумі 236565213,13 грн.

Згідно з матеріалами справи, упродовж лютого-травня 2023 року позивач передавав відповідачу електричну енергію, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами приймання-передачі послуг та актами коригування, в яких змінювалась вартість наданих послуг, що обумовлено зміною фактичних обсягів.

Як зазначено в п. 6.1 договору про надання послуг розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

Користувач зобов`язаний подавати ОСП планові обсяги передачі електричної енергії до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю (п.10.1 договору).

Порядок оплати планових обсягів послуг передбачений пунктом 6.2 договору про надання послуг, яка виражається в поетапній попередній оплаті планових обсягів послуг.

Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги упродовж 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу упродовж перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги, здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Системи управління ринком (Сервіс) (п. 6.5 договору).

У разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом п`яти банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (абз.4 п.6.7).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так за ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Колегія суддів вважає, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних (2'874'427,69 грн) та інфляційних втрат (6'218'297,27 грн), колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що здійснене нарахування 3% річних та інфляційних на попередню оплату планових послуг за кожен розрахунковий місяць з урахуванням термінів є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо твердження відповідача про те, що обмін документами (надіслання позивачем рахунків, актів приймання-передачі, повідомлень) через онлайн - сервіс АСКОД НЕК Укренерго не передбачено умовами договору між сторонами, судом не беруться до уваги, оскільки листом №01/9715 від 02.03.2022 позивач, на виконання вимог постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2027 від 10.11.2021 «Про затвердження змін до додатків до Кодексу системи передачі» (впровадження електронного документообігу), повідомляв учасників ринку, у т.ч. і відповідача, що направлення рахунків-фактур та обмін первинною документацією здійснюватиметься виключно за допомогою сервісу електронного документообігу (Сервісу) та звертав увагу на необхідність приведення умов договорів до вимог наведеної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дані вимоги є обов`язковими для застосування, і ухилення відповідача від внесення змін до договору не дає йому підстав для невиконання таких вимог. Також, матеріали справи свідчать, що відповідач отримував електронні документи через сервіс електронного документообігу та надавав на них відповіді.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі №914/2073/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Львівенергозбут вих.№1719/З та від 19.04.2024 (вх. №01-05/1198/24 від 24.04.2024) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі №914/2073/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Малех І.Б.

Гриців В.М.