ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 Справа № 925/146/24

за позовною заявою Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вул. Ярослава Мудрого, 33, м.Лубни, Полтавська область, 37500

до Фізичної особи-підприємця Харченка Володимира Івановича, АДРЕСА_1

про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Харченка Володимира Івановича про зобов"язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності, яка розташована за адресою: вул.Садова (біля будинку №13) м.Лубни шляхом демонтажу тимчасової споруди розміром 5,24х9,09м з відміткою по периметру розміром 0,2м. та сходами розміром 1,8х1,1м., висотою по фасадній стороні 4,21 м. за власний рахунок.

Господарський суд Черкаської області ухвалою від 28.02.2024 ухвалив передати матеріали позовної заяви за підсудність до Господарського суду Полтавської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 року даний позов був переданий на розгляд судді Кльопову І.Г.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.03.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.04.2024.

11.04.2024 за вхід. № 4966 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що встановлення павільйону не чинить будь-яких перешкод комунікаціям міста.

15.04.2024 за вхід. № 5084 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Позивач зазначає, що дана тимчасова споруда розміщена на газопроводі високого тиску, що підтверджує листом АТ "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз".

15.04.2024 за вхід. № 5068 від відповідача надійшли заперечення, в яких відповідач зазначає, що за весь час встановлення павільйону з 2009 року і до цього часу, спочатку від ВАТ "Лубнигаз", а після, від його правоприємників, які змінювалися, в тому числі і від АТ "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" до відповідача не надходило жодних зауважень щодо розташування павільйону, не кажучи вже про його демонтаж. Ні позивач, ні АТ "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз", не надали суду жодних доказів, що павільйон розташований над мережами газопроводу.

27.05.2024 за вхід. № 7426 від відповідача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів. Так, відповідачем до клопотання додано відповіді на адвокатські запити.

Також, відповідач зазначає, що ним 15 квітня 2024 було направлено адвокатський запит на ім`я генеральний директор АТ "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" І.І. Кондратенка, в якому було зазначене наступне : 1. Надати письмові докази, що павільйон по вул. Садовій розташований над мережами газопроводу. А саме, проектну чи іншу технічну документацію, з зазначенням розташування мережі газопостачання, схемою вказаного трубопроводу, з відповідними розмірами, відстанями від опорних точок прив`язки тощо. 2. Вказати, чи зверталося АТ "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" до ФОП Харченка В.І. з вимогами демонтувати вказаний павільйон, Якщо так, то надати копії звернень, докази направлення і отримання, наслідки їхнього розгляду."

Заявник зазначає, що будь-якої технічної документації на підтвердження розташування павільйону над газовими мережами надано не було. В той же час у приписі ВАТ "Лубнигаз" від 20.04.2011 року № 698 зазначено, що павільйон розташовано на відстані 0,07-1 метр від газопроводу, що на думку заявника відповідає дійсності і відповідачем не заперечується.

Також відповідач зазначає, що павільйон не є нерухомою капітальною спорудою, між його полом (дном) є лише пустота (повітря). Його можливо, при необхідності, не зносити (демонтувати), а лише перенести, що технічно можливо. При цьому інтереси підприємця не будуть порушені, так само як і віртуальні інтереси позивача і АТ "Лубнигаз".

Ухвалою від 28.05.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.06.2024

11.06.2024 за вхід. № 8203 від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності.

12.06.2024 за вхід. № 8269 від позивача надійшли заперечення на заяву.

Відповідно до положень статті 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно з частиною другою статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Враховуючи викладене, суд залишає без розгляду заяву відповідача від 11.06.2024 та заперечення позивача від 12.06.2024.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Лубенської міської ради від 26.03.2010 "Про розміщення малих архітектурних форм та укладання договорів особистого строкового сервітуту ОСОБА_1 було дозволено розмістити стаціонарний металевий торгівельний павільйон розміром 7,0 х 3, 5 м. для торгівлі промисловими товарами по вул. Садовій ( біля будинку № 13) на земельній ділянці площею 55 мтерміном на 1 рік.

Рішенням Лубенської міської ради від 15 квітня 2011 року Про розміщення малих архітектурних форм та укладання договорів особистого строкового сервітуту ПП ОСОБА_1 було відмовлено в продовженні терміну розміщення стаціонарного металево торгівельного кіоску розміром 7,0 X 3,5 м. для торгівлі промислові, товарами по АДРЕСА_2 ) на земельній ділянці площе55 м2.

Рішенням Лубенської міської ради від 25 грудня 2012 року "Про поновлення договорів особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасових споруд та видачу паспортів прив"язки ФОП Харченку Володимиру Івановичу було повторно відмовлено в поновленні договору особистого строкового сервітуту для розміщення торгівельного павільйону розміром 9,0 х 5,2 м. по вул. Садовій (біля будинку № 13).

08 грудня 2015 року актом обстеження тимчасової спору торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності було встановлено, ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 самовільно встановив тимчасову споруду.

Позивач зазначає, що 06 липня 2016 року ФОП Харченку В.І. було направлено лист № 1-8/558 з проханням демонтувати тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності. На вищевказаний лист ФОП Харченко В.І ніяким чином не відреагував.

18 травня 2017 року ФОП Харченку В.І. повторно направлено лист № 1-8/356 з проханням демонтувати тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності. Відповідач даний лист залишив без реагування.

Рішенням Лубенської міської ради від 26 листопада 2020 року Про найменування та визначення місцезнаходження представницького органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу було змінено найменування представницького органу місцевого самоврядування Лубенська територіальна громада Полтавської області, а саме на Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області.

04 грудня 2023 року Актом обстеження тимчасової спору торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності було встановлено порушення, а саме на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 самовільно встановлено тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності розміром 5,24 х 9,09 м. з відміткою по периметру розміром 0,2 м. та сходами розміром 1,8 х 1,1 м., висотою по фасадній стороні 4,21 м.

06 грудня 2023 року ФОП Харченку В.І. знову направлено лист за № 01-11/1605 (цінний з описом) з проханням демонтувати тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності. Вищевказаний лист повернувся у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти.

Позивач зазначає, що відповідач незаконно займає земельну ділянку комунальної власності, що знаходиться по АДРЕСА_2 )

Дана обставина стала підставою для звернення позивача до суду з вимогою про зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із п.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.5 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Пунктом 36 ч.І ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення, відповідно до закону, питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.І ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктах, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно частин 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст.123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є у особи, шо її використовує, наявність правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

Так, Лубенська міська рада не приймала рішень щодо надання ФОП Харченку В.І. в користування або оренду земельних ділянок чи дозволів для розміщення тимчасових споруд здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_3 .

Крім того, прийняті рішення позивача про відмову у продовженні терміну розміщення тимчасової споруди, відповідачем не оскаржувалися, що визнається і самим відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання ч. 4 ст. 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд.

За змістом цього Порядку замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункт 2.2). Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки, який оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви ( пункти 2.1, 2.7). Паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території (п 1.4), типова форма якого, поряд з іншими документами, затверджена додатком 1 до Порядку, який містить зокрема форму схеми розміщення ТС із вказівкою площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування.

Згідно з положенням статті 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 918/633/16.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача, оскільки такі спросовуються наданими в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що доводи, на які посилається позивач, як на підставу позову, належним чином обґрунтовані та ґрунтуються на законі.

Приймаючи до уваги те, що умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, що фактично підтверджує факт самовільного зайняття земельної ділянки, а відтак за вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов"язати Фізичну особу-підприємця Харченка Володимира Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом демонтажу тимчасової споруди розміром 5,24х9,09м з відміткою по периметру розміром 0,2м. та сходами розміром 1,8х1,1м., висотою по фасадній стороні 4,21 м. за власний рахунок

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Харченка Володимира Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області ( вул. Ярослава Мудрого, 33, м.Лубни, Полтавська область, 37500 , ) судовий збір у розмірі 3028,00грн.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України

Повне рішення складено 24.06.2024

Суддя Кльопов І.Г.