ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024м. ДніпроСправа № 904/2576/23

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес-Груп 2019", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес-Груп 2019" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 3 413,12 грн., пеню у розмірі 3 294,56 грн., 3% річних у розмірі 380,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 780,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № 13889-Ш від 01.11.2016 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, ухвалу суду від 29.05.2023 про відкриття провадження у справі направлено за його місцезнаходженням згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 51, 52), що підтверджується конвертом АТ "Укрпошта", повернутим відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 55-58).

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2016 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (далі Позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Анджеті", найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес-Груп 2019", (далі Відповідач, Замовник) укладено Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 13889-Ш (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (далі ТПВ), що утворюються на об`єкті Замовника (ресторан), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. І. Франка, 27/31, а Замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги.

Відповідно до п. 1.2 Договору кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ, становить 16,5 куб.м на місяць.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що тариф на послуги, які передбачені п. 1.1 Договору та надаються КП "Автотранспортне підприємство Шевченківського району", встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.08.2015 № 794 "Про встановлення тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, вивезення, знешкодження, захоронення)".

Тариф на послуги за Договором становить 82,36 грн. з ПДВ за 1 куб.м, за календарний місяць 1 358,88 грн. з ПДВ.

За умовами п. 2.2 Договору тарифи на послуги, що надаються за Договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в ЗМІ про зміну тарифів на послуги, що надаються за Договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за Договором, з дати опублікування такого акту у ЗМІ. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до Договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за Договором з дня їх офіційного вступу у законну силу.

Відповідно до п. 2.3 Договору оплата послуг за Договором у розмірі, що вказаний у п. 2.1 Договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється Замовником протягом 5 банківських днів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставленого Виконавцем рахунку з моменту отримання направленого Виконавцем Замовнику рахунку-фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

Згідно з п. 2.5 Договору за результатами наданих послуг Виконавець направляє Замовнику для підписання акти наданих послуг у двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати підписання вищезазначений повернути акт наданих послуг Виконавцю. Якщо Замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що Замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

Пунктом 2.8 Договору передбачено, що сторони домовились, що Виконавець має право в актах наданих послуг використовувати факсимільне відтворення підпису керівника підприємства.

За умовами п. 3.2 Договору Виконавець зобов`язується направляти документи (зокрема, акти наданих послуг) Замовнику в установлені Договором строки.

Відповідно до п. 3.9 Договору Замовник зобов`язується здійснювати 100% оплату послуг на умовах, зазначених у п. 2.3 та п. 2.5 Договору.

Згідно з п. 4.2 Договору за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1 Договору цей Договір вступає в силу з 01.11.2016 та діє до 31.12.2016.

Згідно з п. 7.2 Договору у разі, якщо жодна зі сторін протягом 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить у письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію Договору і припинення дії Договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії Договору вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.

Позивач зазначає, що надав Відповідачу послуги на загальну суму 65 645,99 грн., однак останній оплатив їх частково у розмірі 62 232,87 грн. Отже, заборгованість складає 3 413,12 грн. за послуги, надані у серпні 2019 року.

Так, Позивач склав та підписав акт надання послуг № 44790 від 31.08.2019 (вивезення ТПВ за серпень) на суму 3 413,12 грн., який було направлено та отримано Відповідачем 17.09.2019, що підтверджується витягом з «М.Е.Doc».

Крім того, Позивач надіслав Відповідачу 19.08.2019 рахунок № 44345 від 01.08.2019 на суму 3 413,12 грн., який отримано Відповідачем 19.08.2019, що підтверджується витягом з «М.Е.Doc».

Відповідач надані послуги на суму 3 413,12 грн. не оплатив, підписаний зі свого боку акт надання послуг № 44790 від 31.08.2019 на адресу Позивача не повернув у строк, встановлений п. 2.5 Договору. При цьому, зауважень щодо обсягів та/або вартості наданих послуг Відповідач Позивачу також не направив.

Отже, враховуючи п. 2.5 Договору, вказаний акт надання послуг вважається підписаним та вважається, що Відповідач не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

Позивач зазначає, що надсилав Відповідачу претензію № 244-7-2381 від 12.05.2021 щодо сплати заборгованості на суму 3 413,12 грн.

Заборгованість за надані послуги складає 3 413,12 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 2.3 Договору, кінцевим строком оплати наданих послуг у серпні 2019 року є 26.08.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не розрахувався з Позивачем за надані послуги у серпні 2019 року на суму 3 413,12 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 3 413,12 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказувалось вище, згідно з п. 4.2 Договору за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. У подальшому дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за період з 08.08.2019 по 24.04.2023 у розмірі 3 294,56 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено не вірно, з огляду на те, що, як встановлено судом вище та за умови п. 2.3 Договору, кінцевим строком оплати наданих послуг у серпні 2019 року є 26.08.2019, отже початковим періодом прострочки повинна бути дата саме 27.08.2019.

Суд, здійснивши власний перерахунок пені за період з 27.08.2019 по 24.04.2023 дійшов висновку про задоволення вимог в частині стягнення у сумі 3 230,98 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за період з 08.08.2019 по 24.04.2023 у розмірі 380,12 грн. та інфляційні втрати за період з 08.08.2019 по 24.04.2023 (з серпня 2019 року по березень 2023 року) у розмірі 1 780,64 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено також не вірно, з огляду на неправильний розрахунок Позивачем початкового періоду прострочки, яка є датою саме 27.08.2019.

Суд, здійснивши власний перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 27.08.2019 по 24.04.2023, дійшов висновку про задоволення вимог в частині стягання 3% річних у сумі 374,51 грн., а в частині стягнення інфляційних втрат у сумі саме заявлених Позивачем вимог у розмірі 1 780,64 грн., оскільки останні є меншими, ніж сума, яка розрахована судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне в решті позовних вимог відмовити, саме в частині розрахунку 3% річних.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 3 413,12 грн., пені у розмірі 3 230,98 грн., 3% річних у розмірі 374,51 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 780,64 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес-Груп 2019" (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 7, ідентифікаційний код в ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 3 413,12 грн., пеню у розмірі 3 230,98 грн., 3% річних у розмірі 374,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 780,64 грн., судовий збір у розмірі 2 663,06 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

20.06.2024