ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.06.2024 Справа № 914/3627/21
Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович, розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/3627/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬТІНГ-ГРУП, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВОРКБУД, м. Львів,
про: стягнення 3 886 990,52 грн.
за участю представників:
позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився.
1.1. У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» про стягнення 3 886 990,52 грн заборгованості, з яких 2 760 107,00 грн основний борг, 744 253,96 грн інфляційних втрат, 306 366,06 грн 3% річних, за результатами розгляду якої 08.04.2024 постановлено рішення про відмову в задоволенні позову. 17.04.2024 складено повний текст рішення суду, яке набрало законної сили 08.05.2024.
1.2. До суду 15.04.2024 надійшло клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/3627/21 про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням судово-технічної експертизи документів та складенням висновку експертів за результатами її проведення (вх. № 1453/24 від 15.04.2024). Крім цього, 16.04.2024 до суду надійшло клопотання позивача про стягнення судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» (вх. № 1476/24 від 16.04.2024).
1.3. Суд відклав вирішення питання про прийняття до розгляду вказаних заяв до повернення матеріалів справи № 914/3627/21 до суду в складі судді Матвіїва Р.І., оскільки 12.04.2024 до суду надійшла заява (вх. № 1442/24) Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» про прийняття додаткового рішення у цій справі, яка передана для розгляду судді Гоменюк З.П.
1.4. Відповідно до матеріалів справи 22.05.2024 постановлено додаткове рішення за результатами розгляду заяви (вх. № 1442/24), тому 10.06.2024 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судове засідання на 19.06.2024. Ухвали надіслані до електронних кабінетів позивача і його представника, на електронні адреси представників сторін.
1.5. У судове засідання 19.06.2024 сторони не забезпечили явку представників, причин не явки не повідомили, заяв, клопотань не подавали, представник позивача запрошення на участь в судовому засіданні в режимі відеконференції не прийняв.
1.6. У судовому засіданні 19.06.2024 підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
2.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» як відповідач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТІНГ-ГРУП» витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи документів та складенням висновку експертів за результатами її проведення в сумі 109 452,84 гривень. Відповідач зазначає, що 23.03.2023 здійснив оплату експертизи на суму 109 452,84 грн; рішення постановлено на його користь, тому такі витрати підлягають відшкодуванню позивачем.
2.2. Позивач заперечує стосовно поданої заяви, стверджуючи, що експертиза призначалась двічі через ігнорування відповідачем вимоги стосовно її оплати, що у клопотанні про призначення експертизи відповідач заявив 16 питань, з яких суд поставив на вирішення експерту лише 10, що висновок не взятий для ухвалення рішення по суті, що була відсутність доцільності проведення такої.
2.3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» як позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 166 097,15 грн. Позивач у своїй позовній заяві зазначав про попередній, орієнтовний розрахунок сум судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи. У поданій заяві відображено розмір понесених судових витрат, враховуючи п. 4.1 договору: витрати на проф. правничу допомогу = ціна позову * 30%, де ціна позову становить 3 886 990,52 грн, у зв`язку з чим розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 1 166 097,15 грн.
3. ВИСНОВКИ СУДУ
3.1. Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» про ухвалення додаткового рішення по суті, суд зазначає таке.
3.2. Так, відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2024 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» відмовлено повністю. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд вказав, що відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем. Стосовно інших судових витрат, то у перших заявах по суті сторони вказали про надання остаточних розрахунків понесених витрат і докази на їх підтвердження упродовж п`яти днів після ухвалення рішення.
3.3. Водночас суд не вирішив питання про розподіл витрат, понесених на проведення експертизи, призначеної в межах цієї справи.
3.4. Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
3.5. Розподіл судових витрат регламентований ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
3.6. Так, ухвалою від 30.08.2022 року Господарський суд Львівської області задовольнив клопотання ТОВ «ВОРКБУД» про призначення судової експертизи у справі № 9143627/21, доручив її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз і поклав обов`язок на відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОРКБУД») здійснити оплату за проведення експертизи. Ухвалою від 02.11.2022 було поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням клопотання експертів від 26.09.2022 про погодження строку проведення експертизи та клопотання про надання додаткових матеріалів. Під час розгляду клопотання експерта сторонами також подано уточнення по розглядуваному клопотанні, а позивач у справі також запропонував уточнити питання, які суд поставив на вирішення експертизи.
3.7. Відповідно одним із доказів у справі є висновок судово-технічної експертизи документів від 21.06.2023, складений за результатами проведення судово-технічної експертизи документів у справі № 914/3627/21.
3.8. У справі є рахунок № 241 від 02.02.2023 на суму 109 452,84 грн; 23.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОРКБУД» здійснило оплату експертизи на суму 109 452,84 грн, про що повідомлено суд 27.03.2023.
3.10. Велика Палата Верховного Суду 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 вказала, що системний аналіз положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.
3.11. Так, відповідно до результатів розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, тобто рішення по суті прийнято на користь відповідача - на сторону, яка понесла витрати на проведення експертизи. Водночас в основу рішення про відмову в задоволенні позову покладено недоведення обставин реальності виконання робіт, включених в спірний акт від 16.03.2020, вартість яких була предметом стягнення в цій справі. Висновок експертизи з визначеними питаннями на прийняття рішення про відмову в позові фактично не вплинув, адже не підтверджував тих обставин, які покладено в основу рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
3.12. Враховуючи зазначене та відмову в задоволенні позовних вимог не з покликанням та не з обґрунтуванням висновками експертизи, оплаченої відповідачем, суд зазначає, що витрати за проведення такої не підлягають відшкодуванню позивачем.
4.1. Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» про ухвалення додаткового рішення по суті, суд зазначає таке.
4.2. Позивач не наводить обґрунтувань, пов`язаних із прийняттям рішення не на користь позивача, що за загальним правилом розподілу судових витрат є підставою для відмови в відшкодування витрат.
4.3. Так, позивач покликається на загальне правило, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Однак суд зауважує, що таке положення стосується випадку відсутності доказів сплати клієнтом адвокату коштів за виконану роботу, а не випадку, коли клієнту відмовлено у позові.
4.4. Розглядаючи клопотання позивача, суд враховує положення ч. ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4.5. Як передбачено ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
4.6. Суд зауважує, що враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
4.7. Однак позивач не надав жодного документа з описом робіт. На підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу надав докази:
- витяг з договору про надання правничої допомоги № 113-22/07/21 від 22.07.2021,
- копію акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 09.04.2024 до договору про надання правової допомоги № 113-22/07/21 від 22.07.2021,
- копію платіжного доручення № 419 від 23.07.2021 на суму 25 000,00 грн,
- копію платіжного доручення № 546 від 26.11.2021 на суму 25 000,00 грн.
4.8. Відповідно до матеріалів справи правову допомогу позивачу надавали адвокати Андрієць Іван Іванович (до позову долучено ордер від 24.11.2021, виданий Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп») і Лященко Аліна Михайлівна, яка діє на підставі ордерів від 18.04.2022 і від 19.12.2023, виданих Адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп».
4.9. Договір про надання правничої допомоги № 113-22/07/21 від 22.07.2021 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтінг Груп» як клієнтом і Адвокатським об?єднанням «Ревелін Інформейшн Груп» в особі керуючого партнера Кеєра Олександра Юрійовича, а предметом договору визначено юридичні послуги з представництва та захисту прав та інтересів клієнта, в тому числі у господарських правовідносинах з ТОВ «Воркбуд» щодо стягнення заборгованості за виконані роботи на об?єкті, що знаходиться за адресою м. Львів, пл. Петрушевича. 5, в тому числі за договором підряду № 241122018 від 24.12.2018.
4.10. Договором (пп. 4.1 4.2.2) визначено, що вартість професійної правничої допомоги за цим договором по кожній окремій справі зазначеній в п. 1.2. даного договору становить та сплачується клієнтом у вигляді фіксованого розміру виплати адвокатського гонорару у розмірі 30 % від ціни позову, але не більше 1 300 000 грн по кожній справі. Гонорар, передбачений п. 4.1 договору, сплачується клієнтом наступним чином: аванс 64 000 грн - сплачується Адвокатському Об?єднанню протягом 3-х днів з дати підписання даного договору; залишок гонорару - сплачується Адвокатському Об?єднанню протягом 30 днів з дати прийняття рішення суду.
4.11. Відповідно до підписаного акта № 1 від 09.04.2024 клієнт прийняв, а Адвокатське об`єднання надало правову допомогу щодо захисту прав та інтересів у Господарському суді Львівської області у справі № 914/3627/21; вартість послуг становить фіксовану суму в розмірі 1 166 097,15 грн, що є гонораром об`єднання. Тобто в акті не відображено жодного переліку послуг, вартістю 1 166 097,15 грн.
4.12. Суд звертає увагу, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
4.13. Щодо фіксованої суми гонорару, то її остаточний розмір визначений сторонами не в договорі, а в акті наданих послуг. У договорі вказано лише максимальний розмір гонорару. Тобто фіксована сума гонорару була відома іншій стороні відповідачу та суду не одночасно із першою заявою по суті спору, а після постановлення судом рішення. Відповідно правова природа фіксованого розміру гонорару визначена за наслідками виконаної роботи є взаємосуперечливою. Крім цього, надаючи акт приймання-передачі наданих послуг без деталізації виконаних робіт за наслідками розгляду справи та визначаючи водночас вартість таких робіт відсотковим співвідношенням із ціною позову, відомою на час подання позову, стає відсутньою обставина, передбачена ст. 221 Господарського процесуального кодексу України про те, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
4.14. Суд також звертає увагу, що запроваджена судова практика стосовно стягнення фіксованого розміру гонорару не нівелює імперативної норми закону про те, що з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Однак позивач не подав детального опису робіт ні в формі окремого документа, ні в змісті акта приймання-передачі наданих послуг.
4.15. Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 стверджує, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.
4.16. Також суд зауважує, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 і застосовано у постанові від 24.06.2021 у справі № 922/902/19).
4.17. Тобто тип гонорару фіксований має значення для врахування чи неврахування кількості затраченого часу, а не для звільнення від обов`язку підтверджувати понесені витрати доказами, зокрема детальним розрахунком, як це передбачено ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.
4.18. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).
4.19. Відповідно до ст. ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
4.20. Враховуючи ненадання позивачем належних доказів на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу в розмірі 1 166 097,15 грн, відсутність деталізованого опису наданих послуг і обґрунтувань необхідності відшкодування саме таких витрат відповідачем за наявності рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд не має підстав визнавати заявлену суму обґрунтованою, розумною, реальною, фактичною та необхідною в межах розгляду справи № 914/3627/21. Через відсутність детального опису наданих послуг інша сторона справи також позбавлена можливості заперечувати співмірність заявленої до стягнення суми, що не забезпечує дотримання принципу змагальності сторін. Суд зауважує, що значна тривалість розгляду справи не визначає та не доводить імперативності покладення заявлених витрат на іншу сторону.
4.21. Підсумовуючи, суд зазначає, що заяви обох сторін про відшкодування витрат на проведення експертизи і на правову допомогу задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» (вх. № 1453/24 від 15.04.2024) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Груп» (вх. № 1476/24 від 16.04.2024) у справі № 914/3627/21 відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складене 21.06.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.