ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/951/24

За позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аф-Транс» м. Чернівці

про стягнення 97366,14 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Вівчарюк І.Б.

Представники сторін:

від позивача Дяченко В.О. представник (довіреність від 12.12.2023 р.)

від відповідача ОСОБА_1 юрисконсульт (довіреність від 27.07.2024 р.)

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» м. Київ звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аф-Транс» м. Чернівці про стягнення 97366,14 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2023 р.

Ухвалою від 04.04.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.04.2024 р.

Ухвалою від 29.04.2024 р. розгляд справи відкладено на 22.05.2024 р.

Ухвалою від 22.05.2024 р. закрито підготовче провадження у справі, її розгляд призначено на 10.06.2024 р.

У судовому засіданні 10.06.2024 р. оголошено перерву до 12.06.2024 р.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 06.10.2023 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та Peugeot державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Національної поліції України дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , водієм ТЗ MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone державний номер НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone д.р.н. НОМЕР_5 була застрахована на підставі договору укладеного у формі полісу № АТ-2913118 від 04.07.2023 року в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Власнику ТЗ Peugeot державний номер НОМЕР_6 в наслідок ДТП було завдано матеріальну шкоду.

Внаслідок ДТП власнику Peugeot державний номер AI 2651 IB. була завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно ремонтної калькуляції № 2913118 N від 31.10.2023 року складає 176457,26 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого ТЗ Peugeot державний номер НОМЕР_6 в розмірі 97366,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 162224883 від 04.12.2023 р.

Відповідно до постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.10.2023 р. у справі № 723/4534/23 водій ОСОБА_2 перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля (причіпа), внаслідок чого під час руху транспортного засобу у причіпа відірвалось кріплення запасного колесу та пошкодило ТЗ Реugеоt д.р.н. НОМЕР_3 .

Також позивач просить стягнути з відповідача 9500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на таке.

Згідно Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01419- 00392-23 від 27.04.2023 року та №01419-00643-23 від 20.06.2023 року, транспортні засоби після технічного контролю визнано технічно справними, а відповідно до Міжнародного сертифікату технічного огляду №144129 від 03.10.2023 року, транспортний засіб відповідає Припису, який додано до Угоди 1997 року про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів. Також, на підтвердження відповідності причепа технічним вимогам надаємо сертифікат №UA/KRONE 6094 ЄКМТ - Сертифікат відповідності причепа технічним вимогам до безпечного транспортного засобу від 16.06.2022 року, а також Сертифікат підтвердження відповідності №1263418 від 02.10.2024 року.

Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.7 ст. 82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є обов`язковою для суду.

Тому усі інші обставини, що входять до предмета доказування, підлягають доказуванню сторонами у загальному порядку.

Визначення причинного зв`язку дорожньо-транспортної пригоди невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України повинно бути встановлено у визначеному Законом порядку.

Також відповідач вказує на те, що відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №175047 від 06.10.2023 року працівниками поліції було зазначено саме порушення вимоги підпункту «а» пункту 2.3. Правил дорожнього руху, що передбачає обов`язок водія перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

06.10.2023 р. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та Peugeot державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Національної поліції України дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , водієм ТЗ MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone державний номер НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone д.р.н. НОМЕР_5 була застрахована на підставі договору укладеного у формі полісу № АТ-2913118 від 04.07.2023 року в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Власнику ТЗ Peugeot державний номер AI 2651 IB в наслідок ДТП було завдано матеріальну шкоду, розмір якої згідно ремонтної калькуляції № 2913118 N від 31.10.2023 року складає 176457,26 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засосбів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів «Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ ( фізичний знос) приймається рівним 0,7» Оскільки строк експлуатації ТЗ Peugeot д.р.н. НОМЕР_3 на момент ДТП перевищував 12 років значення коефіцієнту фізичного зносу на замінені складові при розрахунку вартості відновлювального ремонту було прийняте за 0,7.

Також власник ТЗ Peugeot державний номер НОМЕР_3 надав позивачеві докази понесення витрат на евакуацію ТЗ у розмірі 5000,00 грн.

У зв`язку х наведеним, позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого ТЗ Peugeot державний номер НОМЕР_6 в розмірі 97366,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 162224883 від 04.12.2023 р.

Відповідно до постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.10.2023 р. у справі № 723/4534/23 водій ОСОБА_2 перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля (причіпа), внаслідок чого під час руху транспортного засобу у причіпа відірвалось кріплення запасного колесу та пошкодило ТЗ Реugеоt державний номер НОМЕР_3 .

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху (підп. г п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до довідки Національної поліції України на момент дорожньо-транспортної пригоди ТЗ MAN державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krone д.р.н. НОМЕР_5 належав ТОВ «АФ-Транс», відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , останній працював на момент ДТП в ТОВ АФ-ТРАНС на посаді водія, також ця інформація відображена в поясненнях ОСОБА_2 , наданих на місці ДТП.

Відповідно до постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.10.2023 р. у справі № 723/4534/23 водій ОСОБА_2 перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля (причіпа), внаслідок чого під час руху транспортного засобу у причіпа відірвалось кріплення запасного колесу та пошкодило ТЗ Реugеоt державний номер НОМЕР_3 .

За таких обставин позивач має право подати регресний позов до відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Крім того, відповідно до п. 2.3.а. ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу».

Працівниками патрульної поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, через порушення п.2.3.а ПДР України, а саме: забезпечення технічно справного стану ТЗ і відповідно Сторожинецький районний суду Чернівецької області притягнув водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення саме п. 2.3.а ПДР України, через те, що останній перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля (причіпа), внаслідок чого під час руху транспортного засобу у причіпа відірвалось кріплення запасного колесу та пошкодило ТЗ Peugeot.

Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Посилання відповідача на Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01419- 00392-23 від 27.04.2023 року та №01419-00643-23 від 20.06.2023 року і Міжнародний сертифікат технічного огляду №144129 від 03.10.2023 року є безпідставними, оскільки матеріалами справи встановлено невідповідністі технічного стану та обладнання транспортного засобу відповідача існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Також з відповідача слід стягнути 9500,00 витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та проведенням експертизи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Інтереси відповідача в суді представляв адвокат Юхименко Сергій Юрійович.

Між позивачем, як замовником, та Адвокатським бюро «ЮХИМЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено Договір № 1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019 р.

Адвокат Юхименко С.Ю. діє на підставі Свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №1396, виданому на підставі рішення Ради адвокатів Рівненської області №175 від 25.05.2018 р., здійснює адвокатську діяльність в організаційно-правовій формі адвокатського бюро.

Сплата вартості правових послуг підтверджується платіжним дорученням № 162225956 від 21.03.2024 р.

З метою визначення вартості правових послуг щодо підготовки позовної заяви до відповідача було складено Акт приймання-передачі наданих послуг № 235 від 21.03.2024 р. до Договору про надання правової допомоги № 1/05-2018 від 21.05.2019 р., який містить детальний розрахунок вартості правових послуг з визначенням їх виду, тривалості витраченого часу та вартості

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 Послуги. Загальні положення підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Дослідивши матеріали справи, заяву про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 9500,00 витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аф-Транс», , пров. Складський, б. 11, м. Чернівці на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», , вул. Кирилівська, 40, м. Київ 97366,14 грн. у порядку регресу, 9500,00 витрат на правничу допомогу та 3028,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.06.2024 р.

Суддя А.А. Бутирський