ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024м. ДніпроСправа № 904/4054/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС", м. Дніпро

до GE100 Sp.z о.о (Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕ100"), м. Катовіце, Польща

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

від позивача: Полова К.І.;

від відповідача: Дорошенко О.М.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з GE100 Sp. z о.о заборгованість за контрактом № 0903/1L у розмірі 88 154, 71 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за контрактом № 0903/1L від 09.03.2023 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 88 154, 71 Євро.

Ухвалою суду від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05.02.2024.

20.09.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи.

В судове засідання 05.02.2024 з`явився представник позивача.

Ухвалою суду від 05.02.2024 підготовче засідання відкладено до 01.04.2024.

13.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона імпульс" на виконання ухвали від 05.02.2024 надійшло клопотання.

19.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона імпульс" надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 01.04.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.04.2024.

15.04.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕ100" надійшов відзив на позовну заяву.

15.04.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона імпульс" надійшло клопотання про перенесення дати судового засідання в зв`язку з несвоєчасним наданням відповідачем відзиву на позовну заяву та наданням часу для підготовки відповіді на відзив.

В судове засідання 15.04.2024 з`явився представник відповідача.

Ухвалою суду від 15.04.2024 підготовче засідання відкладено до 13.05.2024.

22.04.2024 від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо заяви позивача про склад та розмір судових витрат.

26.04.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" надійшла відповідь на відзив.

06.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕ100" надійшли заперечення на відповідь на відзив.

10.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою суду від 13.05.2024 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 03.06.2024.

В судовому засіданні 03.06.2024 оголошено перерву до 18.06.2024.

Через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" надійшло клопотання про долучення доказів.

В судове засідання 18.06.2024 з`явилися представники сторін.

Щодо клопотання про долученя доказів, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" несвоєчасне подання доказів обґрунтовує тим, що обмін інформацією між позивачем та відповідачем відбувався по електронній пошті, в меседжері WhatsApp та в телефонному режимі.

Комунікацією з відповідачем займався менеджер зі збуту ОСОБА_1 , який був оформлений на групу компаній «КРОНА ІМПУЛЬС», однак останній був звільнений з посади менеджера зі збуту за домовленістю сторін, відповідно до заяви про звільнення від 16.06.2023 та наказу № 1623/к від 16.06.2023, тобто до моменту подання позову до суду, тому позивач був позбавлений можливості надати відповідні докази так як після звільнення ОСОБА_1 тривалий час не виходив на зв`язок.

Частинами 2, 4-5 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання доказів може бути реалізовано позивачем виключно у строк, встановлений судом, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Згідно зі ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку долучення доказів) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Однак, як вбачається з поданого клопотання стороною не надано до суду жодних обґрунтованих письмових пояснень щодо неможливості їх подання у встановлений судом строк або про намір подання таких доказів.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач звернувся з клопотанням про залучення доказів з пропуском встановленого законом строку та без клопотання про його поновлення, дана заява підлягає залишенню без розгляду.

В ході судових засідань 03.06.2024 та 18.06.2024 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 18.06.2024 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання відповідно до контракту № 0903/1L від 09.03.2023.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву та запереченнях

В частині суми основного боргу позивач визнає позовні вимоги частково в розмірі 37 310, 60 Євро, в частині 207, 40 Євро відповідач не визнає позовні вимоги.

В частині збитків відповідач заперечує, зазначаючи, що позивачем не доведено, що причиною переадресування позивачем партії Товару, відвантаженої позивачем відповідачу згідно залізничної накладної (СМГС) № 41105214, є саме несвоєчасна оплата партій Товару, відвантажених раніше за СМГС № 40628141 від 17.03.2023 та № 40719650 від 29.03.2023.

Також відповідно до наданої позивачем копії залізничної накладної СМГС № 41105214, вага партії Товару, щодо якої здійснений реекспорт, не співпадає з вагою відвантаженої партії Товару.

Крім того, сам позивач діяв без достатнього ступеню обачливості, відвантаживши відповідачу партію Товару згідно Специфікації № 2 від 18.04.2023.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач діяв згідно підписаних документів, а саме Специфікації № 2 від 18.04.2023 року, яка є невід`ємною частиною Контракту № 0903/L від 09.03.2023.

ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» звертає увагу, що завантаження у вагони здійснювалося з елеватора, де цілодобово йдуть навантажувально-розвантажувальні роботи і зупинити таку кількість вагонів і перекрити всі залізничні шляхи фізично не можливо і відповідач це розумів і скористався цим, у зв`язку з чим у позивача не було іншого виходу, крім як везти замовлений товар.

Листом від 30.06.2023 вих. № 3006/2023 на електронну адресу ТОВ «ГЕ 100» був направлений лист про те, що ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» гарантує, в разі підписання трьохстороннього договору про переведення боргу у розмірі 36 310, 60 євро та 60 000 грн судового збору, та у разі сплати позивач відмовиться від позовних вимог, що були заявлені до Господарського суду Дніпропетровської області, проте лист залишено без відповіді.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

09.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОНА ІМПУЛЬС» (Україна) (далі - Постачальник, позивач) та GE100 Sp. z о.о (Польща) (далі - Покупець, відповідач) було укладено Контракт № 0903/1L (далі - Контракт).

Пунктом 1.1 Контракту встановлено, що на умовах і в порядку, передбаченому даним Контрактом, Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю Товар - лушпиння соняшнику гранульоване (пелети) (кількість Товару визначається у інвойсі на кожну партію Товару, якість Товару визначається у сертифікатах якості на кожну партію Товару), а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар і своєчасно здійснити його оплату.

Відповідно до пункту 2.1 Контракту продавець поставляє Товар Покупцю за цінами, що зазначені у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами контракту.

Загальна ціна Контракту визначається як сума всіх Специфікацій, на підставі яких було поставлено Товар (пункт 2.1 Контракту).

Пунктом 2.4 Контракту передбачено, моментом здійснення оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Продавця.

Згідно з пунктом 2.5 Контракту після здійснення оплати, Покупець протягом одного дня зобов`язаний надати Продавцю копію SWIFT (підтвердження про оплату) за допомогою електронного та/або факсимільного зв`язку.

Поставка товару здійснюється партіями, па підставі інвойсів продавця до даного Контракту. Під партією слід розуміти ту кількість Товару, яка вказана у відвантажувальних (товаророзпорядчих) документах. Мінімальна партія поставки - одна транспортна одиниця (пункт 4.1 Контракту).

Згідно з пунктами 4.2-4.4 Контракту умови поставки Товару відображаються у Специфікації до даного контракту. Поставка Товару здійснюється залізно-дорожнім транспортом, що надається Продавцем. Датою відвантаження вважається дата штампа на залізничній накладній станції відправника. Товар поставляється насипом.

Відвантаження Товару Продавцем здійснюється у випадку виконаній умов Контракту з боку Покупця. Продавець зобов`язується протягом 3 діб з моменту відправки вагонів з залізничної станції відправлення (передачі першого вантажоперевізників), передати Покупцю оперативну інформацію із зазначенням загальної кількості відвантаженого Товару з числа вагонів, а також передати Покупцю в електронному вигляді скан-копії залізниці накладних (СМГС). Продавець направляє Покупцю на кожну товарну партію наступний комплект документів, необхідних для безперешкодного отримання Товару: міжнародна залізнична накладна (СМГС); оригінал на кожну транспортну одиницю або партію. Рахунок-фактура/інвойс - на партію. Посвідчення про якість, видане продавцем на кожну транспортну одиницю (пункт 4.7-4.8 контракту).

Відповідно до пункту 6.1 Контракту у разі порушення або невиконання Покупцем одного з п. п. 2.11., 4.7 цього Контракту, Продавець знімає з себе відповідальність за не своєчасні терміни відвантаження Товару, які будуть вказані у інвойсі на кожну партію.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Контрактом однією з Сторін, що спричинили за собою збитки іншій Стороні, винна Сторона зобов`язана відшкодувати потерпілій Стороні всі документально підтверджені ці збитки (пункт 6.2 Контракту).

Сторони погодили, що у випадку, якщо поставка Товару відбувається залізничним шляхом на умовах поставки DDP або DAP (2010), то покупець зобов`язується здійснити розвантаження протягом трьох днів з моменту прибуття вагонів у пункт вивантаження (пункт 6.7 Контракту).

Пунктом 7.1 Контракту встановлено, що сторони керуються законодавством України, і підлягають вирішенню у Господарському суді Дніпропетровської області (м. Дніпро, Україна). Будь-які зміни або доповнення до цього Контракту вважатимуться дійсними, якщо вони здійснені а письмовій формі, підписані належним чином уповноваженими на те представниками Сторін та скріплені печаткою.

Згідно з пунктом 7.2 договору у разі виникнення між Сторонами будь-яких суперечок і розбіжностей, пов`язаних з цим Контрактом або невиконанням будь-якої із Сторін своїх зобов`язань за цим Контрактом, Сторони прикладуть усі зусилля для їх дружнього вирішення шляхом переговорів між уповноваженими особам кожної із Сторін. Строк розгляду претензії - 20 (двадцять) календарних днів. Якщо Сторони не дійдуть згоди шляхом переговорів, всі суперечки та розбіжності між сторонами остаточно вирішуються в суді за законодавством України.

Даний контракт вступає в дію з моменту підписання його Сторонами та діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Контрактом. Якщо жодна зі сторін письмово не повідомляє іншу сторону про своє бажання розірвати цю Угоду не пізніше ніж за двадцять календарних днів до закінчення терміну її дії, її дія автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік (пункт 8.1 Контракту).

Відповідно до пункту 8.8 Контракту у випадку порушення з боку Покупця строків та умов оплати за Товар, та/або ненадання письмових інструкцій пов`язаній із оформленням відвантажувальних (товаророзпорядчих) документів, та/або у випадку порушення строків прийняття Товару, більш ніж на З (три) дні, Продавець має право в односторонньому порядку розірвати даний Контракт шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу Покупця, при цьому Покупець зобов`язаний на вимогу Продавця - протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту його надсилання сплатити усі передбачені даним Контрактом штрафні санкції та провести повний розрахунок з Продавцем за поставлений Товар. Сторони погодили, що Контракт, при цьому вважається розірваним через 15 (п`ятнадцять) днів з моменту направлення повідомлення про його розірвання.

На виконання умов договору сторонами було підписано:

- Специфікацію № 1 від 14.03.2023, відповідно до якої позивач зобов`язався поставити товар «Пелети з лушпиня соняшника» в кількості 350 т, в загальній вартості 48 650 Євро. Термін поставки: березень 2023 року. Умови оплати: 100 % вартості продукції по відміткам залізничної станції Wola Baranowska.

- Специфікацію № 2 від 22.03.2023, відповідно до якої позивач зобов`язався поставити товар «Пелети з лушпиня соняшника» в кількості 211, 90 т, в загальній вартості 29 454, 10 Євро. Термін поставки: березень 2023 року. Умови оплати: 100 % вартості продукції по відміткам залізничної станції Wola Baranowska.

Згідно залізнично-дорожньої накладної СМГС № 40628141 відмітка на станції Wola Baranowska від 29.03.2023 позивач отримав 333 500 кг, що становить у сумі 46 564 Євро.

Наступна поставка згідно залізнично-дорожньої накладної СМГС № 40719650 відмітка на станції Wola Baranowska від 08.04.2023 Покупцем отримано 211 900 кг, що становить у сумі 29 454 євро.

Також відповідне підтверджується митними деклараціями за довідковим номером Вн. № 127 та Вн. № 122.

Позивачем було поставлено товар на загальну суму 76 018 євро.

Відповідачем було частково оплачено поставлений товар в розмірі 38 500 Євро, не сплаченою залишилася сума в розмірі 37 518 Євро.

Після, між позивачем і відповідачем була підписана Специфікація № 2 від 18.04.2023, в якій ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» зобов`язалося поставити товар у кількості 717, 30 тон (+/- 10%) тон на суму 99 704, 70 євро.

Однак, відповідач товар не прийняв, на зв`язок не виходив, що і спричинило позивача піти на додаткові витрати, у зв`язку з чим ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» понесено збитки в розмірі 50 636, 70 Євро.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

За змістом статей 365, 366 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як передбачено ч. 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 7.1 Контракту встановлено, що сторони керуються законодавством України, і підлягають вирішенню у Господарському суді Дніпропетровської області (м. Дніпро, Україна). Будь-які зміни або доповнення до цього Контракту вважатимуться дійсними, якщо вони здійснені а письмовій формі, підписані належним чином уповноваженими на те представниками Сторін та скріплені печаткою.

Отже, сторонами погоджено, що у разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) підсудні Господарському суду Дніпропетровської області і підлягають розгляду згідно з процесуальним законодавством України.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач просить суд стягнути за поставлений товар 37 518 Євро.

Проте, як встановлено судом, Специфікацією № 1 від 14.03.2023 до Контракту № 0903/L від 09.03.2023 сторони погодили, що поставці підлягає Товар - пелети з лушпиння соняшнику в кількості 350 тон вартістю 139 Євро за тону на суму 48 650 Євро.

Як вбачається з вантажно-митної декларації № 23UA983U5 позивач відвантажив відповідачу товар в кількості 333, 6 тон на загальну суму 46 346, 50 Євро, що також збігається з сумою Інвойсу № 339550/3012 від 10.03.2023.

Друга партія Товару поставлена позивачем згідно Специфікації № 2 від 22.03.2023 до Контракту № 0903/L від 09.03.2023, з умовами якої підлягали постачанню 211, 90 тон за ціною 139 Євро за тону.

На підставі вантажно-митної декларації № 23UA38U5 позивачем відвантажено відповідачу товар вагою 211, 9 тон на суму 26 454, 10 Євро, що також збігається з сумою Інвойсу № 339551/3012 від 29.03.2023.

Отже, всього поставлено товару на суму 75 810, 60 Євро, що підтверджується матеріалами справи.

Строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати за контрактом є таким, що настав.

Як не заперечується сторонами, відповідач своє зобов`язання з оплати вартості поставленого йому товару оплатив частково в розмірі 38 500 Євро, тому у зв`язку зі встановленми фактами судом, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором у розмірі 37 310, 60 Євро.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем боргу за поставлений товар у розмірі 37 310, 60 Євро.

Отже, вимога про стягнення основного боргу підлягає задоволенню частково в розмірі 37 310, 60 Євро. В частині стягнення основного боргу в розмірі 207, 40 Євро слід відмовити.

Відповідач визнав заборгованість у розмірі 37 310, 60 Євро.

Статтею 191 Господарського процесуального кодексу України установлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд відзначає, що визнання відповідачем в частині позову за встановлених судом обставин, не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 37 310, 60 Євро.

Щодо суми збитків

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані сторонами докази, господарські суди повинні в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування й ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 7 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд вважає, що у зазначеному питанні слід керуватися принципом "обґрунтованої достатності" визначених судом мотивів та підстав прийняття відповідного рішення.

З метою повернення вагонів з товаром ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» було понесені наступні витрати:

- вартість залізничних перевезень згідно з договору № 06/2023 транспортного експедирування від 06.03.2023, що був укладений між ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» та ТОВ «ВІВА ТРАНС ГРУП».

Відповідно до пункту 1.1. договору транспортного експедирування Клієнт доручає, а Експедитор за плату, за дорученням Клієнта і за його рахунок, організовує транспортно-експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів Клієнта і порожнього транспорту (далі - «Вантажі Клієнта») при їх перевезенні по території України та інших країн, відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01 липня 2004 року, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від Об квітня 1998 року, Правил Угоди про міжнародне вантажне сполучення , міжурядових та прикордонних Угод і національного транспортного права країни,, по території якої здійснюється перевезення.

Додатковою угодою № 2 від 06.03.2024 сторони встановили вартість перевезення по ПКП ЛХС:

1. Залізничне перевезення навантаженого вагону по ПКП: 20, 00 EUR/тонна;

2. Повернення приватного порожнього вагону на територію України: 140, 00 EUR/вагон;

3. Оплата подачі/забирання вагону: 15, 00 EUR/вагон.

Також, були встановлені додаткові збори (арк. с. 56).

Маршрут: Хрубешов кордон - Вола Барановська ПКП/Славкув ПКП; вантаж: лушпиня соняшникове, ГНВ 1404.

Позивач оплатив надані послуги, згідно платіжної інструкції № 68 від 21.04.2023 у сумі 1 067 838, 18 грн, що еквівалентно 26 700 євро.

2) митно-брокерські послуги згідно договору-доручення № 1Л про надання митно-брокерських послуг від 06.04.2023, що був укладений між ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» та ФЫЛЫЭЮ «МХП ЛОГІСТИКА» ПАТ «МХП».

Відповідно до пункту 1.1 договору-доручення № 1Л про надання митно-брокерських послуг замовник доручає, а Виконавець зобов`язується за обумовлену плату, що передбачені в Додатку № 1 до цього Договору і в обумовлений цим Договором термін надати брокерські послуги по митному оформленню товарів, консультаційні послуги у сфері митного законодавства, а також надавати інші послуги, пов`язані з зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, в тому числі здійснювати постановку на облік/переоблік в митницях Держмитслужби.

За надані послуги ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» було сплачено 1 800 грн з ПДВ, що еквівалентно 45 євро, відповідне підтверджується платіжною інструкцією № 8105 від 02.05.2023.

3) оплата вартості ПДВ в зв`язку з реімпортом в сумі 889 000 грн, що еквівалентно 22 225 євро, відповідне було оформлено митною декларацією № 23UA63U4 та оплачено відповідно до платіжної інструкції № 8005 від 26.04.2023.

4) послуги по охороні та зберіганню реімпортованого Товару згідно Договору на охорону і супровід вантажів № 27/04-2ЗТ від 27.04.2023, що був укладений між ТОВ «КРОНА ІМПУЛЬС» та ТОВ «Агенція охорони «Титан».

Відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки по забезпеченню охорони та супроводу вагонів (далі по тексту - «вантаж»), під час слідування вантажу залізницями України, в тому числі на початкових, транзитних і кінцевих станціях залізниць України.

Додатковою угодою № 1 від 27.04.2023 сторони встановили, що вартість послуг з охорони вагонів по ст. Володимир, в кількості від 1 до 18 вагонів, становить 2 000 грн з урахування ПДВ 20% за одну добу.

Відповідно до Акту надання послуг № 18 від 16.05.2023 за загальний період з 29.04.2023 по 15.05.2023 ТОВ «Агенція охорони «Титан» надано послуги на загальну суму 34 000 грн, що еквівалентно 850 євро.

5) вартість послуг на зайняття залізничних під`їзних колій (відстій вагонів) згідно Договору № РА-26/04/23 від 26.04.2023 на загальну суму 32 667 грн, що еквівалентно 816, 7 євро:

- згідно рахунку № СФ-0000062 та Акту № ОУ-0000064 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 10.05.2023 компенсація витрат за залізничні послуги на суму 2807, 16 грн, послуги сплачено відповідно до платіжної інструкції № 8314 від 10.05.2023.

- згідно рахунку № СФ-0000055 від 28.04.2023 та Акту № ОУ-0000063 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 07.05.2023 послуги з відстою вагонів на суму 13 440 грн, послуги сплачено відповідно до платіжної інструкції № 8314 від 10.05.2023.

- згідно рахунку № СФ-0000071 та Акту № ОУ-0000072 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 19.05.2023 послуги з відстою вагонів на суму 2 880 грн.

Загальна сума понесених збитків складає 50 636, 70 Євро.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків (зв`язок протиправної поведінки і збитків, що настали, при якому протиправність є причиною, а збитки - наслідком); розмір збитків (їх наявності та розміру); вина. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Заявник, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема протиправна поведінка заподіювача шкоди, розмір збитків, причинний зв`язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню.

Отже, обов`язок з відшкодування збитків настає для суб`єктів господарювання у разі порушення господарського зобов`язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (ст. ст. 224, 225 Господарського України, ст. 623 Цивільного кодексу України).

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

При цьому стаття 1166 Цивільного кодексу України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Верховний Суд послідовно та неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що за змістом наведеної вище норми матеріального права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини. І лише наявність зазначених елементів свідчить про існування складу цивільного правопорушення, що є підставою для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/378/19).

Слід зазначити, що доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено саме на позивача.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а збитки - наслідком такої протиправної поведінки.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до пункту 4.9 Контракту Продавець зобов`язується протягом 3 діб з моменту відправки вагонів з залізничної станції відправлення (передачі першого вантажоперевізників), передати Покупцю оперативну інформацію із зазначенням загальної кількості відвантаженого Товару з числа вагонів, а також передати Покупцю в електронному вигляді скан-копії залізниці накладних (СМГС). Продавець направляє Покупцю на кожну товарну партію наступний комплект документів, необхідних для безперешкодного отримання Товару: міжнародна залізнична накладна (СМГС); оригінал на кожну транспортну одиницю або партію. Рахунок-фактура/інвойс - на партію. Посвідчення про якість, видане продавцем на кожну транспортну одиницю.

Позивач посилається на те, що всі переговори щодо відвантаження товару за Специфікацією № 2 від 18.04.2023 проводилися між сторонами в телефонному режимі, тому відповідачу було належним чином повідомлено про майбутнє відвантаження товару.

Отже, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС", GE100 Sp.z о.о взяло на себе обов`язок щодо отримання товару.

Суд звертає увагу, що умовами контракту чітко визначено порядок передання Покупцем Продавцю інформації щодо відвантаження товару, однак належних доказів повідомлення відповідача про відвантаження та направлення товару матеріали справи не містять.

Відтак суд вказує, що позивач не довів суду наявності у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення збитків у розмірі 50 636, 70 Євро.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення збитків не підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Слід зазначити, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою сплатив судовий збір за її подання в розмірі 59 500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8344 від 12.05.2024, тоді як відповідно до заявлених вимог та чинного законодавства слід було сплатити 53 427, 83 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тож, надмірно сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6 072, 17 грн на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню платнику в разі подання ним відповідного клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в порядку, визначеному частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору (у розмірі 11 306, 40 грн), оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було подано заяву про визнання позову.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог витрати зі сплати судового збору в розмірі 42 121, 43 грн залишаються за позивачем, в іншій частині витрати судом покладаються на відповідача у розмірі 11 306, 40 грн.

Щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи витрат на послуги перекладу та нотаріальне посвідчення документів.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги перекладу та нотаріальне посвідчення документів у розмірі 57 560 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень статті 127 Господарського процесуального кодексу України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Ухвалою суду від 01.08.2023 зобов`язано позивача подати до суду належним чином нотаріально засвідчений переклад на польську мову: позовної заяви з додатками - у двох примірниках; ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі від 01.08.2023 у справі № 904/4054/23 - у двох примірниках; доручення про вручення документів - у двох примірниках; виклику (повідомлення) про день судового засідання - у двох примірниках.

Так, позивач звернувся до ТОВ «ФОРМАТ ПОСЛУГА» для отримання послуг з перекладу наданих судом документів на польську мову та подальшого направлення їх безпосередньо до компетентного органу країни Польщі з метою вручення відповідачу.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем в якості доказів понесених витрат на послуги перекладу та нотаріальне посвідчення документів надано наступні документи: рахунок на оплату № 777 віл 19.08.2023 на суму 57 560 грн, Акт надання послуг № 777 від 19.08.2023 на суму 57 560 грн та платіжну інструкцію № 10873 від 21.08.2023 на суму 57 560 грн.

Таким чином, загальна вартість наданих та оплачених позивачем послуг становить 57 560 грн.

Отже, суд доходить висновку, що вказані витрати слід розглядати як витрати пов`язані із розглядом справи, які передбачені ст. 123 ГПК України.

Понесені позивачем витрати на переклад документів у розмірі 57 560 грн. безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, їх розмір є доведеним належними та допустимими доказами.

За таких обставин, на підставі п. 3 ч. 4 ст. статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на переклад документів слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 24 361, 70 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з GE100 SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (Zwirowa 1 A, 40-307 Katqwice, Poland) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА ІМПУЛЬС" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 36А, ідентифікаційний код 40068059) заборгованість за контрактом у розмірі 37 310, 60 Євро (тридцять сім тисяч п`ятсот вісімнадцять євро 00 євроцентів), витрати на переклад документів у розмірі 24 361, 70 грн (двадцять чотири тисячі триста шістдесят одна гривня 70 коп) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 11 306, 40 грн (одинадцять тисяч триста шість гривень 40 коп).

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.06.2024

Суддя В.І. Ярошенко