ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 червня 2024 року Черкаси Справа №925/770/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Грачова В.М., розглянувши матеріали за позовом Фізичної особи-підприємця Кременюка Олександра Андрійовича до Фізичної особи-підприємця Білоброва Сергія Миколайовича про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець Кременюк Олександр Андрійович через систему «Електронний суд» звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Білоброва Сергія Миколайовича (далі-відповідач), в якому просить суд:

визнати недійсним договір складського зберігання зерна № 17/19, укладений 01.06.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Кременюком Олександром Андрійовичем та Фізичною особою-підприємцем Білобровом Сергієм Миколайовичем;

визнати недійсним договір складського зберігання зерна № 18/19, укладений 01.06.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Кременюком Олександром Андрійовичем та Фізичною особою-підприємцем Білобровом Сергієм Миколайовичем;

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд залишає її без руху, виходячи з наступного.

Пункт 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, передбачає, що до позовної заяви мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1, підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивачем сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру позивачем сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2024 року статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

Позивачем заявлено дві немайнові вимоги - судовий збір становить 6058 грн. (3028*2), який позивачем не сплачено натомість до позову подано клопотання, в якому позивач просить розстрочити йому сплату судового збору враховуючи майновий стан заявника.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). (Судом враховано позицію викладену в постанові Верховного Суду від 12.03.2021 року у справі № 912/1061/20).

Враховуючи викладене та ненадання позивачем будь-яких доказів скрутного майнового стану, про який вказано у клопотанні, суд в задоволенні клопотання позивача про розстрочення йому сплати судового збору у даній справі відмовляє.

Таким чином, позивач - Фізична особа-підприємець Кременюк Олександр Андрійович в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України не додав до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, у даному випадку, враховуючи, що позовна заява Фізичної особи-підприємця Кременюка Олександра Андрійовича була подана без додержання вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, тому її слід за правилами ч. 1 ст.174 цього ж Кодексу залишити без руху для усунення недоліків.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 164, ч.1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Кременюка Олександра Андрійовича про розстрочення сплати судового збору за вх. 9730/24 від 17.06.2024 року.

2. Залишити позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кременюка Олександра Андрійовича до Фізичної особи-підприємця Білоброва Сергія Миколайовича про визнання недійсними договорів за вх. № 9706/24 від 17.06.2024 року - без руху.

3. Установити Фізичній особі-підприємцю Кременюку Олександру Андрійовичу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подачі належним чином засвідчених копій договорів оренди, сплати судового збору у сумі 6056 грн. і подання вказаних доказів до Господарського суду Черкаської області - протягом десяти днів з дня одержання цієї ухвали.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.М. Грачов