ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. Справа №926/4355/23

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача Лелюк Х.М.

від відповідачів-1,2 (скаржників) Шевчук Д.В.

розглянувши апеляційні скарги:

- Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Трансмост від 10 квітня 2024 року

- Приватного підприємства Люксинор-Будцентр від 10 квітня 2024 року

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року (підписане 21.03.2024), суддя Ніколаєв М.І.

у справі №926/4355/23

за позовом Чернівецької міської ради

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Трансмост

до відповідача-2 Приватного підприємства "Люксинор-Будцентр"

про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 3 112 573,38 грн

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2023 року Чернівецька міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» та Приватного підприємства «Люксинор-Будцентр» про стягнення безпідставно збережених коштів в загальній сумі 3 112 573,38 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року у справі №926/4355/23 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з Приватного підприємства «Люксинор-Будцентр» на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів в сумі 1 455 591,12 грн та 21 833,87 грн судового збору; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів в сумі 1 398 814,36 грн та 20 982,22 грн судового збору. В решті позову суд відмовив.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачі є власниками нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці комунальної власності, проте, матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачами права користування спірною земельною ділянкою площею 4,7319 га з кадастровим номером :63:001:0001, зокрема, укладення договорів оренди з Чернівецькою міською радою та державної реєстрації такого права, відтак, відповідачі у період з 02.09.2020 по 13.06.2023 використовували спірну земельну ділянку без достатньої правової підстави. Поряд з цим, судом взято до уваги дані витягу технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №28/107-21 від 02.02.2021 та дані витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок від 09.05.2023, а також враховано позицію, викладену в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.12.2022 щодо більшої точності розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виконаного в апаратному режимі програмного забезпечення Державного земельного кадастру, з огляду на що, суд взяв до уваги витяг №НВ-022, сформований за результатами автоматичного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а не витяг, наданий відповідачем та сформований 07.02.2022 в ручному режимі. Крім цього, суд враховуючи часткову оплату відповідачами земельного податку, дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою за період з 02.09.2020 по 13.06.2023 з ПП «Люксинор-Будцентр» у сумі 1 455 591,12 грн та з ТОВ «Будівельна компанія Трансмост» у сумі 1 398 814,36 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» та Приватне підприємство «Люксинор-Будцентр» звернулися до Західного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.

Відповідач-1 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року у справі №926/4355/23 в частині стягнення з ТОВ «Будівельна компанія Трансмост» на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 192 727,18 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову щодо стягнення вказаної суми.

Відповідач-2 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року у справі №926/4355/23 в частині стягнення з ПП «Люксинор-Будцентр» на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 185 169,25 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову щодо стягнення вказаної суми.

Зокрема, апелянти зазначають, що судом першої інстанції помилково відхилено наданий відповідачами витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформований 07 лютого 2022 року, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 34 549 968 грн та безпідставно взято до уваги наданий позивачем витяг, сформований 09 травня 2023 року, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 49 283 403,28 грн. При цьому, наголошують, що лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15 грудня 2022 року, на який послався суд першої інстанції, носить рекомендаційний характер. Відтак, відповідачі не погоджуються із розрахунками безпідставно збережених коштів за використання ними земельної ділянки у період з 01 січня по 31 грудня 2022 року та з 01 січня по 13 червня 2023 року, наводячи свої розрахунки відповідно.

У відзиві на апеляційні скарги позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Зокрема, зазначає, що з 25 липня 2022 року Держгеокадастром впроваджено функціонал щодо автоматичного формування програмним забезпеченням Державного земельного кадастру витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в електронній формі. Відтак, позивач вважає, що місцевим господарським судом правильно взято до уваги дані, зазначені у витязі №НВ-023 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок, сформованому 09.05.2023 у автоматичному режимі.

Судові засідання з розгляду справи в апеляційному суді проводилися в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за клопотаннями представників сторін та на підставі відповідних ухвал суду.

Представник відповідачів (скаржників) в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року у справі №926/4355/23 в частині стягнення з ТОВ «Будівельна компанія Трансмост» 192 727,18 грн та в частині стягнення з ПП «Люксинор-Будцентр» 185 169,25 грн і прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з відповідачів вказаних сум, з підстав, наведених в апеляційних скаргах.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційних скарг заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційні скарги.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні докази по справі, дійшов висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 10.02.2021 у справі №926/586/21, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 встановлено, що відповідачі є власниками нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці комунальної власності, якій присвоєно кадастровий номер, тож вона вважається сформованою. Матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачами права користування спірною земельною ділянкою площею 4,7319 га, кадастровий номер :63:001:0001, зокрема укладення договорів оренди з Чернівецькою міською радою та державної реєстрації такого права. Таким чином, суди у вищевказаній справі дійшли висновку, що відповідачі користуються спірними земельними ділянками без достатньої правової підстави. Судами також встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :63:001:0001 у 2018-2020 роках становить 29 124 845 грн.

Вищевказаним рішенням за спірний період (з 17.03.2017 по 01.09.2020) враховуючи частки у праві власності з відповідача-1 стягнуто 1 480 683,15 грн, а відповідача-2 1 339 117,95 грн. (з врахуванням сплаченої суми земельного податку).

Згідно Витягу технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №28/107-21 від 02.02.2021 нормативно грошова оцінка земельної ділянки в м. Чернівці на вул. Заводській, 41-А (кадастровий номер :63:001:0001) становить 29 124 845 грн., номер економіко-планувальної зони 278, коефіцієнт Км2 1,00, локальні коефіцієнти 1,10, сукупний коефіцієнт Км3 1,10, коефіцієнт Кф 1,20. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки розрахована станом на 01.01.2021 рік з урахуванням коефіцієнту індексації на 2020 рік 1,00.

Рішенням Чернівецької міської ради від 26.02.2021 №118 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Чернівці, розроблену державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя», яку введено в дію з 01.01.2022. (пункти 1 та 2 рішення)

Пунктом 3 вищевказаного рішення визнано такими, що втратять чинність з 01.01.2022 пункти 1-3, 11 рішення міської ради V скликання від 12.02.2008 №510 «Про затвердження технічної документації з грошової оцінки земель міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність раніше прийняті рішення».

Вказане рішення, як нормативний акт, доведено до відома населення серед іншого і шляхом опублікування на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради http://chemivtsv.eu/portal/1154.

Вказане рішення є чинним станом на час розгляду справи. Докази скасування рішення міської ради про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Чернівці у матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з сформованого 09.05.2023 Витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :63:001:0001 становить 49 283 403,28 грн.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік становить 1,15.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно по вул. Заводській 41а в м. Чернівці 05.07.2011 за ТОВ "Будівельна Компанія Трансмост" зареєстровано 51/100 приватної спільної часткової власності на нежитлові будівлі, а 13.12.2011 за ПП "Люксинор-Будцентр" 49/100 приватної спільної часткової власності на нежитлові будівлі.

В матеріалах справи наявні Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з якими в м. Чернівці по вул. Заводській 41 А зареєстровано право приватної спільної часткової власності 51/100 частки ТОВ "Будівельна Компанія Трансмост" та 49/100 частки ПП "Люксинор-Будцентр".

14 червня 2023 року директором Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради затверджено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, які підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України, за користування без належних правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, відповідно до якого, за період з 02.09.2020 по 13.06.2023 загальна сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Заводській, 41 А, площею 4,7319 га, кадастровий номер :63:001:0001, становить 3 112 573,78 грн, в тому числі: за період з 02.09.2020 по 31.12.2020 288 861,12 грн, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 873 745,35 грн, з 01.01.2022 по 31.12.2022 1 285 653,99 грн та за період з 01.01.2023 по 13.01.2023 664 313,32 грн.

Вказана сума розподіляється між землекористувачами (власниками нерухомого майна) пропорційно частці у праві власності на нежитлові будівлі, розміщені на земельній ділянці, а саме: ТОВ "Будівельна компанія Трансмост" (51/100) в сумі 1 587 412,63 грн; ПП "Люксинор-Будцентр" (49/100) в сумі 1 525 161,15 грн.

15 червня 2023 року Департамент урбаністики та архітектури міської ради надіслав відповідачам лист №24/01-08/3-04/4/962 з вимогою сплатити суму коштів за фактичне користування земельною ділянкою, однак вищевказаний лист повернувся відправнику, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення, що підтверджують сплату ТОВ "Будівельна компанія Трансмост" земельного податку на загальну суму 205 778,88 грн, зокрема: платіжне доручення №4089 від 21.09.2020 на суму 4861,00 грн, №4166 від 21.10.2020 на 4861,00 грн, №4252 від 24.11.2020 на 4861,00 грн, №4340 від 23.12.2020 на 4861,00 грн, №52 від 17.02.2021 на 4861,00 грн, №76 від 22.02.2021 на 4861,00 грн, №130 від 23.03.2021 на 4861,00 грн, №190 від 23.04.2021 на 4861,00 грн, №239 від 24.05.2021 на 4861,00 грн, №315 від 18.06.2021, №386 від 22.07.2021 на суму 4861,00 грн, №463 від 18.08.2021 на 4861,00 грн, №536 від 20.09.2021 на 4861,00 грн, №608 від 19.10.2021 на 4861,00 грн, №678 від 24.11.2021 на 4861,00 грн, №733 від 22.12.2021 на 6861,00 грн, №85 від 23.02.2022 на 5766,00 грн, №86 від 23.02.2022 на 5766,00 грн, №118 від 21.03.2022 на 5766,00 грн, №142 від 20.04.2022 на 5766,00 грн, №185 від 23.05.2022 на 5766,00 грн, №234 від 267.06.2022 на 5766,00 грн, №264 від 26.07.2022 на 5766,00 грн, №312 від 23.08.2022 на 5766,00 грн, №338 від 14.09.2022 на 28830,00 грн, №40 від 24.02.2023 на 6630,61 грн, №71 від 21.03.2023 на 6630,61 грн, №98 від 26.04.2023 на 6630,61 грн, №123 від 26.05.2023 на 6630,61 грн, №164 від 28.06.2023 на 6630,61 грн, №207 від 27.07.2023 на 6630,61 грн, №235 від 28.08.2023 на 6630,61 грн та №295 від 28.09.2023 на 6630,61 грн.

Поряд з тим, у матеріалах справи наявні платіжні доручення, що підтверджують сплату ПП "Люксинор-Будцентр" земельного податку на загальну суму 102 444,80 грн, зокрема: платіжне доручення №3 від 24.02.2023 на суму 12804,30 грн, №10 від 22.03.2023 на 12804,30 грн, №13 від 27.04.2023 на 12804,30 грн, №116 від 26.05.2023 на 12804,30 грн, №24 від 28.06.2023 на 12804,30 грн, №26 від 25.07.2023 на 16969,00 грн, №27 від 27.07.2023 від 12804,30 грн, №38 від 28.09.2023 на 8650,00 грн.

Також судом встановлено, що представником відповідачів надано суду першої інстанції Витяг Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 07.02.2022, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :63:001:0001 становить 34 549 968 грн.

15 грудня 2022 року Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру звернулася з листом до Головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві та зазначила, що зважаючи на більшу точність розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виконаного в апаратному режимі програмного забезпечення Державного земельного кадастру, вважає за необхідне керуватись у роботі саме результатами автоматичного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Представником відповідачів також подано до матеріалів справи лист Регіональної філії «Львівська залізниця» від 11.03.2021, згідно якого остання повідомила, що земельна ділянка із кадастровим номером :63:001:0001 частково розміщена на земельній ділянці залізниці, яка перебуває у постійному користуванні АТ «Укрзалізниця», право на яку внесене до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця» та не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, будь-які докази, які б засвідчували право власності АТ «Укрзалізниця» на спірну земельну ділянку у матеріалах справи відсутні.

Згідно довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 20.06.2023 ТОВ "Будівельна компанія Трансмост" у 2020 році сплатило 53 469,86 грн земельного податку, у 2021 році 58 332 грн, у 2022 році 74 958 грн та у 2023 році (станом на 13.06.2023) 26 522,44 грн, а ПП "Люксинор-Будцентр" за 2023 рік (станом на 13.06.2023) сплатило 51 217,20 грн.

У жовтні 2023 року Чернівецька міська рада звернулася до суду з цим позовом про стягнення з ТОВ «Будівельна компанія Трансмост» та ПП «Люксинор-Будцентр» безпідставно збережених коштів в загальній сумі 3 112 573,38 грн.

В силу ч.2 ст.152 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Згідно з ст.80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

В силу положень частин 1 статей 122, 123, 124 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Статтею 206 ЗК України установлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що 05 липня 2011 року по вул. Заводській 41а в м. Чернівці за ТОВ "Будівельна компанія Трансмост" зареєстровано 51/100 приватної спільної часткової власності на нежитлові будівлі, а 13 грудня 2011 року - за ПП "Люксинор-Будцентр" 49/100 приватної спільної часткової власності на нежитлові будівлі. Тобто вказані юридичні особи є співвласниками нерухомого майна, розташованого по вул. Заводській 41а в м. Чернівці на земельній ділянці комунальної власності площею 4,7319 га, кадастровий номер :63:001:0001.

Разом з тим, ТОВ "Будівельна компанія Трансмост" та ПП "Люксинор-Будцентр", набувши право власності на об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :63:001:0001, належним чином не оформили правовідносини щодо користування земельною ділянкою, обов`язку щодо укладення та реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку не виконали.

Вказані обставини також встановлені і в рішенні Господарського суду Чернівецької області від 10 лютого 2021 року у справі №926/586/21, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року, яким присуджено до стягнення з ТОВ "Будівельна компанія Трансмост" та ПП "Люксинор-Будцентр" безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки кадастровий номер :63:001:0001 без правовстановлюючих документів, за період з 17 березня 2017 року по 01 вересня 2020 року.

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки кадастровий номер :63:001:0001 без правовстановлюючих документів за період з 02 вересня 2020 року по 13 червня 2023 року, тобто наступний період, після того, стягнення за який було предметом спору у справі №926/586/21.

Слід зазначити, що відповідачі у період з 02 вересня 2020 року по 13 червня 2023 року, за який їм розраховано суму недоотриманих коштів, не були ані власниками, ані постійними землекористувачами земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувачів, є орендна плата.

Докази оформлення права користування земельною ділянкою кадастровий номер :63:001:0001 відповідачі суду не надали та у матеріалах справи такі відсутні.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Відтак, відповідачі, як співвласники об`єкта нерухомого майна, у спірний період з 02 вересня 2020 року по 13 червня 2023 року користувалися земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи коштів (у формі орендної плати) за користування нею, тому відповідачі є фактичними користувачами спірної земельної ділянки, які без достатньої правової підстави за рахунок позивача власника земельної ділянки зберегли у себе кошти, які мали сплатити за користування нею, відтак, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Разом з тим, звертаючись до апеляційного суду з апеляційними скаргами, відповідачі фактично не заперечують обставин щодо використання ними спірної земельної ділянки; скаржники не погодилися з рішенням суду першої інстанції в частині здійсненого позивачем розрахунку, а саме: щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :63:001:0001 за 2022 та 2023 роки. З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Частиною 2 ст.12 ЗУ «Про оцінку земель» визначено, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (ст.13 ЗУ «Про оцінку земель»); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (ст.18 ЗУ «Про оцінку земель»).

Відповідно до ст.20 ЗУ «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з ч.3 ст.23 ЗУ «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель у спірний період визначалася Порядком №489 (зі змінами та доповненнями), який був чинний станом на час виникнення спірних правовідносин. В основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель (пункт 1 розділу ІІ Порядку №489).

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн = (В * Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 ПК України (пункт 3 розділу ІІ Порядку №489).

Крім того, зазначений Порядок передбачав можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (пункти 7, 9, 10 Порядку №489).

Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.

За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (пункт 1 розділу III Порядку №489).

Порядком було затверджено форму заяви (додаток 8) на витяг та саму форму витягу (додаток 9), у якій, зокрема, вказано: «Витяг сформовано» із зазначенням дати його формування.

Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Судами у справі №926/586/21 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :63:001:0001 у 2018-2020 роках становила 29 124 845 грн.

Так, згідно Витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №28/107-21 від 02.02.2021 нормативна грошова оцінка земельної ділянки в м. Чернівці по вул. Заводській, 41-А (кадастровий номер :63:001:0001) становить 29 124 845 грн.

Відповідно до сформованого 09.05.2023 Витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :63:001:0001 становить 49 283 403,28 грн.

Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки за 2022 рік становить 42 855 133,29 грн (з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік, який становить 1,15).

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачами надано суду першої інстанції Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (дата формування витягу 07 лютого 2022 року; сформований державним кадастровим реєстратором Максимюком А.В.), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :63:001:0001 становить 34 549 968 грн (виконаний у «ручному режимі») (арк. справи 123 том І).

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення такого доказу, зважаючи на більшу точність розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виконаного в автоматичному режимі програмного забезпечення Державного земельного кадастру (витяг із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок №НВ-023 від 09.05.2023), що також зазначено і у листі Державної служба України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15 грудня 2022 року, адресованому Головним управлінням Держгеокадастру в областях та м. Києві (зокрема: зважаючи на більшу точність розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виконаного в автоматичному режимі програмного забезпечення Державного земельного кадастру, необхідно керуватись у роботі саме результатами автоматичного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Поряд з тим, відповідно до п.20 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 03 листопада 2021 року (із змінами та доповненнями) витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Разом з тим, суд погоджується що для проведення розрахунку безпідставно збережених коштів за 2022 рік не потрібен окремий витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за вказаний період, оскільки витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №28/107-21 від 02 лютого 2021 року та №НВ-023 від 09 травня 2023 року є належними доказами, які використані для розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку у спірний період, у зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє розрахунки відповідачів, наведені ними в апеляційних скаргах, які здійснені з урахуванням витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого державним кадастровим реєстратором Максимюком А.В. 07 лютого 2022 року, яка (нормативна грошова оцінка) розрахована в «ручному режимі».

Поряд з тим, місцевим господарським судом правомірно враховано часткові оплати відповідачами земельного податку та зменшено суму безпідставно збережених коштів на такі суми.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою за період з 02 вересня 2020 року по 13 червня 2023 року з ТОВ «Будівельна компанія Трансмост» у сумі 1 398 814,36 грн та з ПП «Люксинор-Будцентр» - у сумі 1 455 591,12 грн.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (ч.1 ст.275 ГПК України).

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині без змін, а апеляційних скарг без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційних скарг, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржників.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року у справі №926/4355/23 залишити без змін, а апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» та Приватного підприємства «Люксинор-Будцентр» без задоволення.

Матеріали справи №926/4355/23 повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 24 червня 2024 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.