ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024м. ХарківСправа № 922/5081/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Кульбашної Наталії Юріївни, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ
про розірвання договору та стягнення 227947,58 грн.
за участю представників:

позивача - Турка-Романюк Аліна Сергіївна,

відповідача - ОСОБА_1 , Архіпова Олена Вадимівна

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кульбашна Наталя Юріївна звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про розірвання Договору оренди №К20/Х-1 від 06.08.2021; стягнення заборгованості у загальному розмірі 227947,58 грн, що складається з: 161954,40 грн, у тому числі ПДВ - гарантійного платежу та 65993,18 грн., у т.ч. ПДВ - орендної плати за березень 2022. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 05.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

08.01.2024 від позивача надійшла відповідь а відзив.

23.01.2024 від відповідача надійшли письмові заперечення.

На підставі ухвали від 08.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

На підставі протокольної ухвали від 22.02.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

16.04.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою від 24.04.2024 провадження по справі №922/5081/23 зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Харківської області. Господарську справу №922/5081/23 направлено до Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.04.2024 (повний текст підписано 09.04.2024) у справі №922/5081/23 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.04.2024 у справі №922/5081/23 залишено без змін.

27.05.2024 матеріали справи повернено до суду першої інстанції.

На підставі ухвали від 07.06.2024 провадження у справі № 922/5081/23 поновлено. Судове засідання призначено на 11 червня 2024 року о 12:00 год.

11.06.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 11.06.2024 підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.06.2024 просив суд закрити провадження в частині стягнення позовних вимог про розірвання Договору оренди №К20/Х-1 від 06.08.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, Ідентифікаційний код: 32759456) та Фізичною особою-підприємцем Кульбашною Наталією Юріївною ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору; не заперечував проти повернення авансового платежу у вигляді орендної плати за березень 2022 в сумі 65993,18 грн; та просив суд відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення гарантійного платежу, в тому числі ПДВ, в сумі 161954,40 грн.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

06.08.2021 між Фізичною особою-підприємцем Кульбашною Наталією Юріївною (надалі також - Позивач або Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальність "КРОНА-КОМПАНІ" (надалі також - Відповідач або Орендодавець) було укладено Договір оренди № К20/Х-1. (надалі - Договір)

Згідно з п. 2.1. Договору, предметом Договору є передача Орендодавцем Приміщення, яке знаходиться в Торговому центрі в оренду Орендарю, що зобов`язується прийняти, оплатити Оренду плату і повернути Приміщення Орендодавцю на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.1.31. визначено, що Торговий центр - будівля торгово-розважального центру "Караван Меgastore", розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 7

Відповідно до п.п. 3.1.-3.3. Договору, Приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться в Торговому центрі - секція №К20, 1 поверх. Місцезнаходження приміщення визначається згідно витягу з плану Торгового центру (Додаток А до цього Договору) та відмічене кольором або штрихуванням. Площа Приміщення, яке передається в Оренду, складає: 7,20 (сім цілих двадцять сотих) кв.м.

Згідно з п. 1.1.6. Договору, "Дата початку" - дата передачі Приміщення в строкове платне користування (Оренду).

Додатком В до Договору "Торговий профіль Орендаря. Дозволене використання Приміщення" передбачено, що Орендар використовує Приміщення для організації роботи кіоску з продажу мобільних телефонів та аксесуарів до них.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар - прийняти Приміщення в оренду в Дату початку, що підтверджується підписанням Сторонами Акту прийому-передачі Приміщення.

Відповідно до п. 6.3. Договору, в цілях цього Договору Дата початку є 10.08.2021.

Отже, Позивачем на виконання вказаних умов Договору прийнято в оренду приміщення, яке знаходиться в Торговому центрі за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 7, площею 7,20 (сім цілих двадцять сотих) кв.м., про що між Орендодавцем та Орендарем 10.08.2021 підписано Акт прийому-передачі приміщення.

Пунктом 11.1. Договору встановлено, що протягом 10 календарних днів з дати укладення цього Договору орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцеві гарантійний платіж в розмірі 134961,98 грн. (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одну гривню 98 копійок), крім того ПДВ 20%.

Згідно з п. 1.1.5. Договору, гарантійний платіж - спеціальний платіж, який не є завдатком, та який є додатковим не передбаченим Цивільним кодексом України способом забезпечення виконання Орендарем зобов`язань за цим Договором, у тому числі в частині погашення боргу зі сплати Платежів, відшкодування збитків, сплати неустойок або договірних штрафних санкцій згідно умов Договору та чинного законодавства.

Відповідно до п. 11.6. Договору, після закінчення строку оренди повернення Гарантійного платежу здійснюється протягом 2 (двох) місяців після отримання відповідної письмової вимоги Орендаря із зазначенням реквізитів Орендаря (в тому числі банківських) та суми але, у будь-якому випадку, не раніше ніж протягом 2 (двох) місяців після закінчення строку Оренди, за умови, що Приміщення було повернуто Орендарем Орендодавцю згідно з положеннями цього Договору та після розгляду можливих зустрічних вимог Орендодавця.

Згідно з п. 11.7. Договору, у випадку дострокового припинення Договору внаслідок будь-яких причин (крім випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3. Договору), Гарантійний платіж не повертається Орендареві, а залишається у Орендодавця у якості договірної санкції за дострокове припинення договору. У випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3 Договору, Гарантійний платіж повертається Орендарю в порядку, передбаченому п. 11.6 цього Договору.

13.08.2021 Позивачем виконано вимоги п. 11.1. Договору та сплачено Гарантійний платіж у розмірі 161954,40 гри. (сто шістдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 40 копійок), у тому числі ПДВ, що підтверджується квитанцією.

Відповідно до п. 8.3. Договору, якщо інше не передбачено цим Договором, Основна орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, який передує оплачуваному місяцю.

17.02.2022 Орендарем сплачено орендну плату за березень 2022 у розмірі 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ 20%, що підтверджується платіжним дорученням №836.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, введено в Україні воєнний стан строком на 30діб.

Воєнний стан неодноразово продовжувався Президентом України. На сьогоднішній день воєнний стан діє на підставі Указу Президента України від 26.07.2023 №452/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3276-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Як вказує позивач, зазначене загрожувало життю позивача та життю його працівників, відповідно здійснювати господарську діяльність за таких умов було небезпечно для життя та здоров`я у зв`язку з обставинами, які не залежать від позивача.

Тому, з 24.02.2022 позивачем Наказом № 17 призупинено господарську діяльність в орендованому приміщенні і приміщення не використовувалося.

28.02.2022 Позивачем звільнено найманих працівників на підставі Наказів №34 та №35.

17.06.2022 у зв`язку із здійсненням військової агресії Російською Федерацією проти України, між Орендарем та Орендодавцем підписано Акт про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні від 24.06.2022, яким зафіксовано зупинення Орендарем здійснення господарської діяльності у орендованому приміщенні та його використання Орендарем з 24.02.2022. Актом також встановлено, що Орендодавець не нараховує, а Орендар не сплачує платежі, передбачені укладеним між Сторонами Договором.

Згідно з п. 31.5. Договору, у разі наявності довгострокових форс-мажорних обставин (терміном дії понад 3 (три) місяці) Сторони проводять взаємні переговори та консультації і вирішують питання доцільності продовження цього Договору чи його дострокового припинення, про що укладається додаткова угода.

02.11.2022, позивач звернувся до відповідача з пропозицією достроково припинити Договір на підставі п. 31.5. Договору, у зв`язку з тим, що війна в країні триває вже понад 3 (три) місяці і коли вона буде закінчена, не відомо. Також позивач звернувся до відповідача з проханням повернути гарантійний платіж та сплачену орендну плату за березень.

04.11.2022 відповідач отримав вищевказаний Лист, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, за твердженнями позивача, відповідач до теперішнього часу будь-якої відповіді на Лист від 02.112022 не надав.

Як вказує позивач, оскільки, сторони не дійшли згоди щодо розірвання договору у зв`язку з обставинами, які виникли, позивач наділений правом розірвати договір в судовому порядку.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує про те, що незрозумілими є висновки позивача, що розірвання договору є правом сторони, яке є елементом прояву свободи договору як однієї з засад цивільного законодавства.

За твердженнями відповідача висновок про право на розірвання Договору як прояв свободи договору є помилковим, оскільки після досягнення домовленості про істотні умови договору в належній формі зміна умов договору потребує належних підстав, що визначені Договором чи законом.

Пунктом 6.1. договору визначений строк дії договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення та закінчується в останній день строку Оренди.

Строк Оренди починає обчислюватися з дати підписання сторонами Акта прийому - передачі приміщення та закінчується 30.06.2024 року (пункт 6.4. договору). Акт прийому-передачі приміщення був підписаний сторонами 10.08.21року (наявний у додатку до позовної заяви).

17.06.2022 року за допомогою сервісу "Вчасно" сторонами Договору підписано Акт про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні, в якому зазначено дату підписання - 24.02.2022 року. Цим документом врегульовані взаємовідносини сторін договору з 24.02.2022 року на час воєнного стану з врахуванням зміни обставин, де передбачене призупинення господарської діяльності орендарем й встановлено, що орендодавець не нараховує платежі по Договору на час призупинення господарської діяльності. Отже, в належній формі за згодою обох сторін умови договору змінені з врахуванням фактичних обставин.

Як зазначає відповідач, з врахуванням інтересів обох сторін в Акті призупинення господарської діяльності визначені умови продовження правовідносин оренди - призупинення прав та обов`язків по платежах та здійсненню господарської діяльності. Саме таким чином сторонами узгоджені взаємовідносини в умовах воєнного стану в належній формі. Договір діє впродовж строку дії на узгоджених умовах, що враховують зазначені особливості часу.

Збереження дії Договору є саме виконанням вимоги законодавства, зокрема статті 629 ЦК України, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами впродовж строку його дії, тобто до 30.06.2024 року.

Як вказує відповідач, наступним аргументом нормативно-правового обґрунтування позиції позивача є стаття 651 ЦК України. Відповідно до положень ст.651 Цивільного кодексу України:

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Обов`язковою умовою для застосування цієї норми є істотне порушення договору другою стороною. Однак, у позові не визначено, які саме істотні порушення договору допущені відповідачем та як саме внаслідок завданої відповідачем шкоди позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Позивач в умовах сьогодення значною мірою позбавляється того, на що був розрахунок при укладенні договору, але не через дії відповідача й тому об`єктивно не можна визнати в цих обставинах істотні порушення договору відповідачем.

За твердженнями відповідача, оскільки зміст договору не містить підстав для розірвання договору на вимогу орендаря за подібних обставин, відповідач посилається на частину 1 ст.291 ГК України, яка містить заборону односторонньої відмови від договору оренди. Частиною 3 цієї статті унормовано, що договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. В свою чергу ч.1 ст.188 ГК України, встановлює, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідач наполягає, що підстави припинення (стаття 781 ЦК України) та розірвання договору найму на вимогу наймача (стаття 784 ЦК України) в Цивільному кодексі України визначені. Жодних з означених обставин позивачем не наведено.

Як вказує відповідач, з огляду на зміст позову під істотною зміною обставин позивач розуміє саме форс-мажорні обставини військової агресії та введення воєнного стану.

Сторони договору узгодили і підписали 16-17 червня 2022 року Акт про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні (надалі - Акт про призупинення), яким врегульовані взаємовідносини сторін договору з 24.02.2022 року на час воєнного стану з врахуванням зміни обставин, де передбачене призупинення господарської діяльності орендарем й встановлено, що орендодавець не нараховує платежі по договору на час надзвичайних обставин. Тобто в максимальному обсязі (оскільки не нараховується не лише основна орендна плата, а й інші платежі) в належній формі за згодою обох сторін умови договору змінені з врахуванням фактичних обставин (тобто їх істотної зміни), а також частини шостої статті 762 Цивільного кодексу, за якою Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Так, за твердженнями відповідача, позивач наводить опис обставин, що визнані усіма як надзвичайні та невідворотні (форс-мажор). Однак, як вже зазначалося в правовій позиції Верховного суду істотна зміна обставин як підстава для розірвання Договору має обтяжувати та ускладнювати виконання договору для однієї зі сторін. В даному випадку впливу зазначених обставин зазнають обидві сторони.

Істотна зміна обставин була врахована сторонами при:

1) підписанні договору, де передбачено можливість настання обставин (п. 31.2. Договору) де форс-мажором також визнано війну, військові дії) на які посилається позивач та суд в оскаржуваному рішенні, проте сторони узгодили що наявність цих обставин є лише підставою для обговорення доцільності припинення чинності договору (п. 31.5 Договору) і у разі якщо друга сторона з цим не згодна, договір продовжує свою чинність;

2) підписанні Акту призупинення, яким внесли зміни до договору й змісту прав та обов`язків.

Так, Актом зафіксовано призупинення господарської діяльності, і на період відповідного призупинення скасовані будь-які нарахування не тільки орендної плати, а й всіх інших платежів по договору, і що особливо важливо передбачено умови за яких відновлюється господарська діяльність орендаря по договору. Також встановлено, що Акт є частиною договору.

Тобто, як вказує відповідач, коли позивач підписував договір та Акт призупинення, він не тільки усвідомлював настання обставин, які можуть тривати невизначений час, але й погодив умови за яких він відновить господарську діяльність відповідно до умов договору.

Отже, за твердженнями відповідача, сторони при укладенні договору чітко передбачили можливість настання обставин війни понад три місяці і наслідки відповідних обставин, а саме, проведення переговорів без будь-яких інших змін правовідносин. В свою чергу зміна положень (умов) договору можлива лише через узгоджену позицію сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Тому відповідач вважає, що існування першої умови з наведеними позивачем аргументами не доведено.

Щодо наявності/відсутності умов, за якими зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, то за твердженнями відповідача, вказані обставини не пов`язані з вольовими діями сторін.

Також, відповідач вказує, що Акт від 24.02.2022 року є пропозицією ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" внести зміни до укладених відповідачем договорів оренди з усіма орендарями приміщень в будівлі торгово-розважального центру "Караван Меgastorе", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 7, в запропонованій редакції, яка має на меті встановити специфічне правове регулювання відносин Сторін у зв`язку із здійсненням з 24 лютого 2022 року військової агресії Російською Федерацією проти України, та запровадженням Указом Президента №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України з 05:30 24.02.2022 воєнного стану, який затверджено Верховною Радою України. А тому підписаний позивачем 17.06.2022 року Акт від 24.02.2022 року є додатковою угодою до Договору.

Вказані активні дії відповідача були спрямовані на недопущення в першу чергу порушення майнових інтересів позивача як орендаря за договором, збереження балансу інтересів сторін, а підписання акту - це підтвердження сторонами договору прийнятих змін до цього договору.

Наслідком цього стало те, що з 24.02.2022 року позивач не несе жодних витрат за договором і цей договір не став для позивача більш обтяженим ніж для відповідача. Тим більше, умови договору не стали для позивача гіршими ніж для відповідача за станом на 02.11.2022 в порівнянні з 17.06.2022 року. Так само договір не є більш обтяжливим для позивача ніж для відповідача і на теперішній час. Тобто, співвідношення майнових інтересів сторін не порушено.

За твердженнями відповідача, а ні договір, ані звичаї ділового обороту не передбачають, що будь яка із сторін договору може нести ризик зміни обставин у вигляді запровадження воєнного стану, початку війни, ведення воєнних дій. Із умов укладеного договору не випливає, що ризик зміни обставин, які мають місце, несе саме позивач. Зазначені обставини носять характер непередбачуваних, а тому не могли заздалегідь усвідомлюватися жодною стороною.

Отже, на думку відповідача, підстав для застосування частини 2 статті 652 ЦК України немає, оскільки не доведено наявності одночасного існування усіх чотирьох умов при істотній зміні обставин.

Щодо гарантійного платежу відповідач вказує, що договором передбачені строки та порядок його повернення, що зазначене й в позові.

Пунктом 11.6. договору передбачено, що після закінчення строку оренди повернення гарантійного платежу здійснюється протягом 2 (двох) місяців після отримання відповідної письмової вимоги орендаря із зазначенням реквізитів орендаря (в тому числі банківських) та суми але, у будь-якому випадку, не раніше ніж протягом 2 (двох) місяців після закінчення строку оренди, за умови, що приміщення було повернуто орендарем орендодавцю згідно з положеннями цього Договору та після розгляду можливих зустрічних вимог орендодавця.

Строк оренди спливає 30.06.2024 року, 2 місяці після закінчення строку оренди ще не минули, приміщення орендодавцеві не повернуто згідно з положеннями (стаття 38 Договору) цього договору отже строк виконання зобов`язання з повернення гарантійного платежу ще не настав, відповідно й нема підстав навіть для вимоги, а, відповідно, й задоволення в судовому порядку стягнення суми гарантійного платежу немає.

Відповідно до п. 11.7. у випадку дострокового припинення договору внаслідок будь-яких причин (крім випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3 Договору), гарантійний платіж не повертається орендареві, а залишається у орендодавця у якості договірної санкції за дострокове припинення договору. У випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3 договору, гарантійний платіж повертається орендарю в порядку передбаченому п. 11.6 цього Договору.

За твердженнями відповідача, вимоги позивача не містять в своєму обґрунтуванні пункту 37.3. договору, тому підстави для повернення гарантійного платежу відсутні, виходячи зі змісту договору та позову, навіть при розірванні договору на підставі частини другої статті 652 Цивільного кодексу України.

15.09.2023 року Орендарем був отриманий сертифікат №6300-23-3918 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Харківської торгово-промислової палати, за яким останній перебуває з 24.02.2022 під дією форс-мажорної обставини щодо обов`язку (зобов`язання) використовувати приміщення за цільовим призначенням по Договору. Сертифікат Відповідачу до пред`явлення позову не направлявся. Скасування відповідальності за дострокове припинення Договору в ньому не міститься.

Однак, правила щодо форс-мажору сторонами узгоджені в договорі ( стаття 31 Договору). У відповідності з статтею 31 Договору, де зокрема зазначено:

Сторона, яка піддалася дії Форс-мажорних обставин, не пізніше ніж на 10 (десятий) календарний день зобов`язана надіслати письмове повідомлення іншій стороні про факт, дату виникнення, та характер Форс-мажорних обставин, суть впливу на сторону. Належним документальним підтвердженням інформації, яка міститься у повідомленні є відповідний документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України або регіональної Торгово-промислової палати, який сторона, у якої виникли Форс-мажорні обставини, зобов`язана отримати не пізніше ніж на 30 (тридцятий) календарний день з моменту надіслання згаданого вище у цьому пункті повідомлення та надати його іншій стороні протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання, в обґрунтування фактів, викладених в повідомленні, направленому згідно п. 31.3. Договору.

У випадку порушення вимог п. 31.3 цього договору, сторона, яка посилається на Форс-мажорні обставини, втрачає право посилатися на такі обставини як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Повідомлення та сертифікат у встановлені терміни орендарем орендодавцеві не надсилалися, а, отже, орендар порушив вимоги встановлені пунктом 31.3. договору, тому у позивача відсутнє право посилатися на відповідні обставини як на підставу для звільнення від відповідальності.

З огляду на вищезазначене, за твердженнями відповідача, у нього наявні усі правові підстави збереження цих коштів.

Щодо звільнення позивача від орендних платежів на час надзвичайних обставин жодних заперечень відповідач не має, про що й підписаний сторонами за ініціативою відповідача вже згадуваний Акт призупинення господарської діяльності в приміщенні (оферта), яким передбачено звільнення позивача від усіх платежів на час призупинення діяльності.

Основна орендна плата витрати сплачується орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, який передує оплачуваному місяцю (пункти 8.3. Договору). Оплата була здійснена у відповідності з Договором (розділ 3 "Платежі"). Авансовий платіж внесений у відповідності з умовами договору й обліковується в бухгалтерського обліку в рахунок майбутнього виконання орендних зобов`язань відповідачем.

Оскільки зобов`язання сторін станом на сьогодні не припинені, а лише тимчасово призупинені через обставини непереборної сили, підстави для проведення кінцевих розрахунків й повернення авансових платежів відсутні.

Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач у відповіді на відзив вказує, що на сьогоднішній день, договір оренди не виконує своєї основної функції для позивача - це користування орендованим приміщенням та отримання прибутку і обидві обставини не залежать від волі позивача. Тому, позивач скористався своїм правом, унормованим ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), та звернувся до суду з вимогою про розірвання договору.

Позивач не погоджується з твердженням відповідача про те, що Актом про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні з 24.02.2022 врегульовані взаємовідносини сторін договору з 24.02.2022 року на час воєнного стану, оскільки саме Цивільний кодекс України врегулював наслідки неможливості користуватися майном.

Відповідач в запереченнях на відзив вказує, щодо наявності передумов для розірвання договору через істотну зміну обставин без згоди обох сторін необхідно довести існування істотної зміни обставин (які не змінювалися після оформлення Акту про призупинення (17.06.2022 р.) та одночасного існування чотирьох умов, що позивачем не доведено, ані в позові, ані у відповіді на відзив.

Також, за твердженнями відповідача, у відповіді на відзив відсутні аргументи, що спростовують доводи відповідача з відзиву щодо відсутності кожної з умов та одночасного існування усіх чотирьох умов при істотній зміні обставин, що є необхідним складом для розірвання договору.

В додаткових поясненнях від 16.04.2024 відповідач зазначає, що враховуючи допущені орендарем порушення умов Договору №К27/Х-1, а також беручи до уваги її позицію щодо подальшого виконання Договору №К27/Х-1, викладену в заявах по суті справи у справі №922/5081/23, ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" було направлено орендарю повідомлення від 28.03.2024 №01/28-03 про припинення (розірвання) договору №К27/Х-1. У відповідності до пункту 37.7 договору №К27/Х-1 останній є припиненим (розірваним) з 29.03.2024.

Відповідач вказує, що оскільки з 29.03.2024 Договір №К27/Х-1 є припиненим (достроково розірваним), його розірвання в судовому порядку є неможливим, оскільки предмет спору з цієї дати є відсутнім. Отже, провадження у справі №922/5081/23 в частині позовної заяви про розірвання Договору №К27/Х-1 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Також, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні як докази допущення ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" порушень, про які йдеться в пункті 37.3 договору №К27/Х-1, так і посилання позивача на такі порушення з боку відповідача. Як зазначено вище за текстом даних додаткових пояснень, Договір №К27/Х-1 достроково припинений на підставі пункту 37.7 цього договору через порушення орендарем умов договору. Отже, у відповідності до припису пункту 11.7 договору №К27/Х-1 гарантійний платіж не підлягає поверненню орендарю, а залишається у ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" у якості договірної санкції за дострокове припинення договору.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" на користь ФОП Кульбашної Н.Ю. заборгованості у загальному розмірі 227947,58 грн., що складається з 161954,40 грн та гарантійного платежу та 65993,18 грн - орендної плати за березень 2022, саме в частині стягнення гарантійного платежу у розмірі 161954,40грн,- має бути відмовлено.

Стосовно орендної плати за березень 2022 відповідач вказує, що в матеріалах справи наявні письмові докази, які свідчать про те, що позивач звертався до відповідача щодо повернення 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ - орендної плати за березень 2022 саме у зв`язку з достроковим припиненням Договору №К27/Х-1 за взаємною згодою сторін. Під час розгляду справи №922/5081/23 відбулися події, наслідком яких стало дострокове розірвання Договору №К27/Х-1 відповідачем в односторонньому порядку з 29.03.2024. Правовим наслідком дострокового припинення (розірвання) договору №К27/Х-1 з 29.03.2024 є проведення остаточного розрахунку та повернення сплаченої як авансовий платіж в лютому 2022 року орендної плати за наступний місяць оренди. У зв`язку з тим, що орендарем за Договором №К27/Х-1 на момент його дострокового припинення (розірвання) є фізична особа ОСОБА_2 , сплачені фізичною особою-підприємцем Кульбашною Н.Ю. грошові кошти в розмірі 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ, як авансовий платіж в лютому 2022 року за наступний місяць оренди, підлягають поверненню фізичній особі ОСОБА_2 . Однак, ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" невідомі реквізити банківського рахунку фізичної особи ОСОБА_2 , на який мають бути перераховані грошові кошти. Тому ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" звернулося до фізичної особи ОСОБА_2 з заявою від 04.04.2024 №01/04-04-юр, в якій просить повідомити банківські реквізити рахунку ОСОБА_2 , як фізичної особи (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідь за станом на 16.04.2024 до ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" не надходила, але наведене свідчить про те, що обставини справи істотно змінилися з 29.03.2024 і з боку ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" немає порушення майнових прав фізичної особи ОСОБА_2 як власника грошових коштів в сумі 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ, внесених орендарем, як авансовий платіж з орендної плати в лютому 2022 року.

Також, відповідач стверджує, що станом на теперішній час позивачем є фізична особа-підприємець Кульбашна Н.Ю., дата запису в Єдиному державному реєстрі 16.01.2024, номер запису: 000483091. Однак, вказана фізична особа-підприємець не є стороною за Договором №К27/Х-1, а оскільки грошові кошти в сумі 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ, були внесені саме орендарем за Договором як авансовий платіж з орендної плати в лютому 2022 року, ці кошти мають бути повернуті особі, яка була орендарем за Договором №К27/Х-1, тобто фізичній особі ОСОБА_2 . Отже, майнові права фізичної особи-підприємця Кульбашної Н.Ю., дата запису в Єдиному державному реєстрі 16.01.2024, номер запису: 000483091, не є та не могли бути порушені ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ", оскільки вказана особа не є стороною Договору №К27/Х-1, який є предметом спору. Враховуючи викладене, в задоволенні позовної вимоги фізичної особи-підприємця Кульбашної Н.Ю., дата запису в Єдиному державному реєстрі 16.01.2024, номер запису: 000483091, про стягнення з ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" заборгованості у загальному розмірі 227947,58 грн., що складається з 161954,40 грн, у т.ч. ПДВ, гарантійного платежу та 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ - орендної плати за березень 2022, в частині стягнення 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ, орендної плати за березень 2022 має бути відмовлено через відсутність порушених прав позивача.

В додаткових поясненнях щодо тверджень відповідача про те, що з 29.12.2024 відбулася заміна сторони орендаря за договором на її правонаступника - фізичну особу ОСОБА_2 позивач зазначає наступне.

04.04.2024 Ухвалу Господарського суду Харківської області у справі №922/5081/23 було залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2024, відмовлено в задоволенні заяви відповідача за вх. №8290 від 28.03.24 про заміну позивача на правонаступника у справі №922/5081/23.

На сьогоднішній день позивач має статус фізичної особи-підприємця.

Умови Договору не містять прямої заборони на повторне набуття фізичною особою статусу підприємця.

Відповідно, набуваючи повторно статусу підприємця, що не заборонено умовами Договору, позивач не втратив прав і обов`язків за договором саме як підприємець, вони продовжують для нього діяти. Підприємництво безпосередньо пов`язано з фізичною особою, припиняючи підприємництво суб`єктний склад сторін, на відміну від припинення юридичної особи, не змінюється.

Отже, враховуючи вищевикладене, на переконання позивача, твердження відповідача стосовно того, що відбулася заміна сторони Договору з Фізичної особи-підприємця Кульбашної Наталі Юріївни на фізичну особу ОСОБА_2 є хибною та безпідставною.

Щодо думки відповідача, що договір є розірваним з 29.03.2024 позивач вказує, що на момент, коли відповідач надсилав вищевказаний лист, позивач мав статут суб`єкта підприємницької діяльності. Відповідно відповідач не має підстав розривати договір на підставі п.37.7. Отже, на думку позивача, договір на сьогоднішній день є діючим. Відтак, відсутні підстави для закриття провадження у справі №922/5081/23 в частині позовних вимог про розірвання договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо тверджень відповідача, що немає підстав повертати гарантійний платіж позивач вказує, що по-перше, договір на сьогоднішній день не є розірваним; по-друге, в діях позивача відсутнє порушення умов Договору.

Позивач стверджує, що договір не містить заборони на припинення підприємницької діяльності. У п. 37.7. Договору сторони визначили, що у разі припинення фізичної особи-підприємця - його правонаступником в межах цього Договору стає фізична особа, яка припинила свій статус суб`єкта підприємницької діяльності із усіма правами та обов`язками, що належали йому як орендарю. Також, в жодному з пунктів договору не передбачено, що позивач під час дії договору повинен утриматися від такої дії як припинення підприємницької діяльності.

Пунктом 37.4. договору передбачено право відповідача розірвати договір у разі вчинення орендарем істотного порушення цього договору. Окрім того, в пунктах 37.4.1.- 37.4.12 договору передбачено, які обставини є істотним порушенням орендарем своїх зобов`язань за цим договором. Припинення підприємницької діяльності не віднесено умовами договору до істотного порушення умов Договору. Припинення позивачем підприємницької діяльності не є порушенням умов договору, оскільки, на думку позивача, позивач не брав на себе зобов`язання не припиняти підприємницьку діяльність на період дії договору. Відтак, на переконання позивача, договір на сьогоднішній день діє, позивач має статус фізичної особи - підприємця, то і кошти підлягають поверненню саме на рахунок фізичної особи - підприємця, а не фізичної особи.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Щодо позовної вимоги про розірвання Договору №К27/Х-1 суд зазначає таке.

На час звернення ФОП Кульбашної Н.Ю. до господарського суду Харківської області з позовною заявою від 15.11.2023, а саме 30.11.2023 - дата реєстрації позовної заяви канцелярією Господарського суду Харківської області, стороною договору №К20/Х-1 була саме ФОП Кульбашна Н.Ю.

Так, згідно п.34.2. договору №К20/Х-1 від 06.08.21р. (а.с. № 26 том 1), у разі втрати юридичної сили, відміни, продовження, внесення змін у вищезгадані документи, орендар зобов`язаний письмово сповіщати про це орендодавця і надавати належним чином засвідчені копії нових документів в строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту втрати юридичної сили, відміни, продовження, внесення змін до документів, що зазначені у пункті 34.1., а саме виписки з ЄДР, витягу з реєстру платників ПДВ, витягу з реєстру платників єдиного податку, статуту, документу, який підтверджує повноваження особи на підписання цього договору.

Про факт порушення п.34.2. договору стороною орендаря за договором №К20/Х-1 ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" відповідачу стало відомо 25.03.2024 після отримання відомостей з ЄДРПОУ. Слід підкреслити, що в порушення умов договору №К20/Х-1 фізична особа ОСОБА_2 не повідомила відповідача про припинення її як фізичної особи-підприємця у встановлені строки та спосіб.

Пункт 37.7 Договору №К20/Х-1 передбачає, що з моменту припинення фізичної особи-підприємця як суб`єкта підприємницької діяльності - орендодавець набуває право в односторонньому порядку припинити дію цього договору (розірвати Договір) надіславши правонаступнику орендаря повідомлення про це.

У такому разі, договір вважається припинений на наступний день після направлення відповідного повідомлення.

Враховуючи допущені орендарем порушення умов Договору №К20/Х-1, а також беручи до уваги позицію позивача щодо подальшого виконання Договору №К20/Х-1, викладену в заявах по суті даної справи, ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" було направлено орендарю повідомлення від 28.03.2024 №01/28-03 про припинення (розірвання) договору №К20/Х-1.

У відповідності до пункту 37.7 Договору №К20/Х-1 останній є припиненим (розірваним) з 29.03.2024, оскільки у вищевказаному договорі була зазначена підстава розірвання договору в односторонньому порядку - припинення ФОП, як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки з 29.03.2024 договір №К20/Х-1 є припиненим (достроково розірваним), його розірвання в судовому порядку є неможливим, відтак, предмет спору є відсутнім.

Отже, провадження у справі №922/5081/23 в частині позовної заяви про розірвання Договору №К20/Х-1 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованість у загальному розмірі 227947,58 грн.

Так, позивач просить суд стягнути з ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" на користь ФОП Кульбашної Н.Ю. заборгованість у загальному розмірі 227947,58 грн., що складається з 161954,40 грн, у т.ч. ПДВ, гарантійного платежу та 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ - орендної плати за березень 2022.

Пунктом 11.7 Договору №К20/Х-1 встановлено, що у випадку дострокового припинення договору внаслідок будь-яких причин (крім випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3 Договору), Гарантійний платіж не повертається орендареві, а залишається у орендодавця у якості договірної санкції за дострокове припинення договору. У випадку дострокового розірвання, передбаченого п. 37.3 договору, гарантійний платіж повертається орендарю в порядку, передбаченому п. 11.6 цього договору.

В пункті 37.3 Договору №К20/Х-1 зазначено, що Орендар має право на одностороннє розірвання цього Договору, якщо орендодавець систематично (3 (три) або більше разів) порушує свої істотні зобов`язання, що виникають за договором, та якщо таке порушення триває понад 30 (тридцять) календарних днів після отримання орендодавцем відповідного повідомлення Орендаря у письмовій формі, та протягом вищезазначеного періоду орендодавець не виправив відповідного порушення. В цьому випадку орендар письмово попереджає орендодавця про дострокове розірвання договору не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів. В такому випадку договір вважається розірваним на 31 (тридцять перший) календарний день від дня отримання орендодавцем повідомлення про дострокове розірвання цього договору.

В матеріалах справи відсутні, як докази допущення ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" порушень, про які йдеться в пункті 37.3 Договору №К20/Х-1, так і посилання позивача на такі порушення з боку відповідача.

Як зазначено вище за текстом даних додаткових пояснень, договір №К20/ Х-1 достроково припинений на підставі пункту 37.7 цього договору через порушення орендарем умов договору.

Відтак, у відповідності до припису пункту 11.7 Договору №К20/Х-1 гарантійний платіж не підлягає поверненню орендарю, а залишається у ТОВ "КРОНА-КОМПАНІ" у якості договірної санкції за дострокове припинення договору.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ТОВ "КРОНА- КОМПАНІ" на користь ФОП Кульбашної Н.Ю. гарантійного платежу в сумі 161954,40 грн, у т.ч. ПДВ, - слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення орендної плати, сплаченої за березень 2022 року, суд зазначає.

За умовами ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 286 ЦК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Зазначена норма чинного законодавства регулює дії сторін у випадку, коли орендар позбавлений можливості використовувати передане в оренду майно через обставини, за які він не відповідає, а саме звільняє його від обов`язку вносити орендну плату за весь час, протягом якого орендоване майно не могло бути використане через такі обставини.

Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно через обставини, за які орендар не відповідає.

Для застосування частини шостої статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені. Подібні правові висновки викладені у пункті 31.4 постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17.

У даному випадку, як вже зазначалося, в процесі виконання умов договору, позивачем 17.02.2022 сплачено орендну плату за березень 2022 у розмірі 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ 20%, що підтверджується платіжним дорученням №836.

Однак, 24.02.2022 в Україні розпочалася війна, на території м. Харкова та Харківській області почали вестися активні бойові дії, діяльності торгового центу "Караван Megastor" 24.02.2022 також була зупинена.

17.06.2022 у зв`язку із здійсненням військової агресії Російською Федерацією проти України, між орендарем та орендодавцем підписано Акт про призупинення господарської діяльності в орендованому приміщенні від 24.06.2022, яким зафіксовано зупинення орендарем здійснення господарської діяльності у орендованому приміщенні та його використання орендарем з 24.02.2022. Актом також встановлено, що орендодавець не нараховує, а орендар не сплачує платежі, передбачені укладеним між сторонами договором.

Відтак, у березні 2022 року позивач був позбавлений можливості використовувати передане в оренду приміщення через обставини, за які він не відповідає, а, тому, має бути звільнений від обов`язку вносити орендну плату за цей місяць.

З урахуванням викладеного, позов, в частині вимог про стягнення 65993,18 грн, у т.ч. ПДВ 20% орендної плати за березень 2022 року, - підлягає задоволенню.

З огляду на вищенаведене, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення авансового платежу у вигляді орендної плати за березень 2022 в сумі 65993,18 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору оренди №К20/Х-1 від 06.08.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, Ідентифікаційний код: 32759456) та Фізичною особою-підприємцем Кульбашною Наталією Юріївною ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, Ідентифікаційний код: 32759456) на користь Фізичної особи-підприємця Кульбашної Наталії Юріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) авансовий платіж у вигляді орендної плати за березень 2022 в сумі 65993,18 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 989,90 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення гарантійного платежу, в тому числі ПДВ, в сумі 161954,40 грн - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "21" червня 2024 р.

Суддя Л.В. Шарко