ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.06.2024 м.Дніпро Справа № 904/6276/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колег суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Золотий дракон на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 (суддя Васильєв О.Ю., повний текст якого підписаний 13.02.2024) у справі № 904/6276/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Золотий дракон, с. Лозуватка

До: Товариства з обмеженою відповідальністю Знаменівський олійноекстракційний завод, м. Дніпро

Про: визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ТОВ ВК Золотий дракон (позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ Знаменівський олійноекстракційний завод (відповідач) про визнання недійсним договору поставки №В/ЗД/2703/2020-1 від 27.03.2020, укладеного між сторонами на підставі ст.230 ЦК України внаслідок навмисного введення відповідачем позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 по справі №160/15514/20, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 05.05.2023, встановлено, що первинні документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТОВ ВК Золотий дракон з ТОВ Знаменівський олійноекстракційний завод за договором поставки №В/ЗД/2703/2020-1 від 27.03.2020. …Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення постачання товару (насіння соняшника), та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Метою їх оформлення є мінімізація податкових зобов`язань ТОВ ВК Золотий дракон. Укладений між позивачем та вказаним вище контрагентом договір не опосередковується реальним виконанням операції , що становить його предмет.

За твердженням позивача, відповідачем введено його в оману щодо обставин можливості виконання спірного правочину, в результаті недобросовісної поведінки відповідача позивачу завдано збитків у вигляді сплати нарахованого йому податковим органом грошового зобов`язання і штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 у справі №904/6276/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати покладено на позивача.

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Золотий дракон, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, яке мотивовано отриманням рішення суду лише 25.04.2024, після декількох звернень до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Чередко А.Є., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 31.05.2024 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

10.06.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний господарський суд дійшов висновку про неповажність підстав пропуску такого строку, тому ухвалою суду від 12.06.2024 залишив апеляційну скаргу без руху із наданням скаржнику строку на подання нового клопотання про поновлення строку, із зазначенням інших причин такого пропуску (зокрема, скаржнику наголошено про необхідність доведення обставин технічного збою у електронному кабінеті позивача, звернення до адміністратора системи з цього приводу за період з 13.02.2024 по 25.04.2024); також серед загальних підстав невідповідності скарги вимогам ст.258 ГПК України, визначене ненадання доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (визначена сума сплати 3220,80 грн).

Зазначену ухвалу доставлено до електронного кабінету апелянта у підсистемі ЄСІТС Електронний суд 12.06.2024 о 20:20 годині, отже, така ухвала вважається врученою апелянту 13.06.2024.

Відтак, недоліки скарги мали бути усунені апелянтом у строк до 24.06.2024.

24.06.2024 до суду апеляційної інстанції надійшла заява апелянта про усунення недоліків скарги (зареєстрована судом 25.06.2024), до якої, на виконання ухвали суду від 12.06.2024, надано платіжну інструкцію №13627 від 24.06.2024 про сплату 3220,80 грн, та надане нове клопотання про поновлення строку на оскарження рішення суду, в якому зазначено:

- через технічні проблеми, які перебувають поза межами контролю апелянта, отримання рішення суду мало місце лише 25.04.2024, після декількох звернень до суду; до цього часу позивач не був ознайомлений з судовим рішенням, яке в кабінеті не відображалось. Також при поданні апеляційної скарги декілька разів така подана скарга не була зареєстрована в підсистемі «Електронний Суд» так само з невідомих причин.

На підтвердження вказаних фактів надав скріншот з кабінету позивача в ЄСІТС, де відображається наявність вищезгаданих повідомлень. Наголошує, що апеляційна скарга подавалась тричі 07 травня, 24 травня і 29 травня 2024 року. Питання реєстрації і прийняття скарги в кабінеті до її направлення до суду також перебуває поза межами контролю позивача.

Згідно статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 3). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Розглянувши клопотання апелянта із зазначенням інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний господарський суд визнає підстави, зазначені скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів також звертається до висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №756/11081/20:

« 48. Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

49. Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

50. У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

51. Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

52. Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

53. Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

54. Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).».

Так, в обґрунтування нових підстав для поновлення строку апелянт посилається на те, що:

- через технічні проблеми, які перебувають поза межами контролю апелянта, отримання рішення суду мало місце лише 25.04.2024, після декількох звернень до суду; до цього часу позивач не був ознайомлений з судовим рішенням, яке в кабінеті не відображалось. Також при поданні апеляційної скарги декілька разів така подана скарга не була зареєстрована в підсистемі «Електронний Суд» так само з невідомих причин.

Щодо поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Так, згідно з матеріалами справи, її розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, рішення постановлено без повідомлення і виклику сторін 13.02.2024, повний текст якого виготовлено та підписано також 13.02.2024, отже, строк на апеляційне оскарження рішення суду, визначений законодавством, сплив 04.03.2024. Скаржником апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції через підсистему ЄСІТС Електронний суд з пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку 29.05.2024.

Як підтверджено матеріалами справи та комп`ютерною програмою «Діловодство спеціалізованого суду», у позивача по справі ТОВ Виробнича компанія Золотий дракон, як і у відповідача, наявні зареєстровані електронні кабінети у системі ЄСІТС Електронний суд.

Рішення у справі доставлено до електронних кабінетів сторін, в тому числі позивача 13.02.2024 о 20:19 годині, що підтверджується довідкою про доставку документа, роздруковану судом апеляційної інстанції.

Зазначена інформація також підтверджується карткою руху документа у системі ЄСІТС, згідно з якою документ (рішення) доставлено від АСДС до електронного суду 13.02.2024 о 18:50 годині.

Апелянтом не доведено доказами, технічний збій у системі, зокрема, відсутність у його електронному кабінеті рішення суду. При цьому, подання тричі апеляційної скарги у травні 2024 року жодним чином не стосується спірного періоду оскарження (з 13.02.2024 по 25.04.2024 (до отримання рішення суду, за доводами позивача)).

До того ж, оскільки при поданні позову позивач у скарзі зазначив про відсутність електронного кабінету (станом на 09.11.2023), судом направлення кореспонденції здійснювалось йому засобами поштового зв`язку (рекомендовані листи).

Так, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Золотий дракон (), є: 53020, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Калачевського, буд.35.

Матеріалами справи підтверджено вчасне направлення рішення позивачу 15.02.2024, рекомендованою кореспонденцією (трек-номер листа №222), яке вручено позивачу 24.02.2024, що підтверджується поштовим повідомленням наявним у справі (а.с.146).

Суд акцентує, що апелянт є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса позивача є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

В той же час, суд апеляційної інстанції наголошує, що за змістом ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку (ст.93 ЦК України).

Згідно з п.76 Правил надання послуг поштового зв`язку для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил.

Відповідно до п.103 Правил поштові відправлення (крім відправлень EMS), поштові перекази за заявою відправника/адресата (одержувача) можуть бути доставлені на іншу адресу (якщо оператор надає послуги з доставки поштових відправлень на таку адресу) за окрему плату згідно із встановленими тарифами оператора поштового зв`язку, крім переадресації міжнародних поштових відправлень, які надіслані за межі України.

За приписами п.108 Правил Адресат (одержувач) має право подати в установленому оператором поштового зв`язку порядку заяву про:

продовження строку зберігання об`єктом поштового зв`язку місця призначення адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу на строк, визначений оператором поштових послуг;

пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень, поштових переказів на іншу адресу (якщо оператор надає послуги із доставки поштових відправлень на визначену адресатом (одержувачем) іншу адресу).

Таким чином, нормами чинного законодавства на юридичну особу покладено обов`язок стосовно забезпечення отримання кореспонденції, при цьому, Правилами встановлений механізм переадресації кореспонденції, в разі перебування за іншою адресою.

Щодо направлення процесуального документа за належною адресою сторони Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав, що вказані дії суду є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Ця практика є сталою і послідовною.

Позивач, зазначеного обов`язку не дотримався, не забезпечив вчасне отримання за адресою свого місцезнаходження кореспонденції (процесуальних документів суду), у зв`язку з чим, колегія суддів констатує про свідомі дії позивача, що відноситься до суб`єктивних обставин, а не об`єктивних і непереборних, які завадили вчасно оскаржити рішення суду, а тому не можуть бути віднесені до поважних.

Таким чином, матеріалами справи спростовані доводи апелянта щодо отримання рішення суду заявником тільки 25.04.2024.

При цьому, апелянт у новому клопотанні знов наводить доводи щодо технічного збою у системі ЄСІТС, що вже були предметом дослідження в ухвалі від 12.06.2024, на підтвердження яких не надав доказів стосовно спірного періоду (з 13.02.2024 по 25.04.2024).

Звідси, суд апеляційної інстанції зазначає, що в обґрунтування інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду скаржником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили значний пропуск встановленого строку на апеляційне оскарження рішення суду.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Золотий дракон про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду не підлягає задоволенню, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 260, пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Золотий дракон на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024 у справі №904/6276/23.

Апеляційну скаргу №б/н від 29.05.2024 з додатком на 22 аркушах, а також заяву про усунення недоліків скарги на 5 аркушах, в тому числі платіжну інструкцію №13627 від 24.06.2024 про сплату 3220,80 грн, повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Суд апеляційної інстанції повідомляє, що згідно з п.113 (розділу V. Перехідні положення) Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей; електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі; документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Таким чином, оскільки апеляційну скаргу апелянтом подано в електронній формі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» зазначена скарга зберігається в централізованому файловому сховищі, а її роздрукована паперова копія приєднується до матеріалів справи

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко