ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"11" червня 2024 р. Справа№ 911/605/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Шевчук С.Р.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 11.06.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 (про забезпечення позову)

у справі №911/605/24 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Громадського об`єднання «Садівничого товариства «Тополька-1»

2) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстраційної дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області із позовом до Громадського об`єднання «Садівничого товариства «Тополька-1» (далі по тексту - відповідач 1, ГО «СТ «Тополька-1»), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту - відповідач 2) із позовом про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1», оформленого протоколом № 1/2023 від 08.10.2023; скасування реєстраційної дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійсненої 20.11.2023 щодо Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1» за №025004664 (зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи), інформація щодо якої міститься в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його прав, як члена відповідача 1, на участь в управлінні організацією, оскільки про проведення 08.10.2023 зборів товариства він не був повідомлений. В подальшому, на підставі оскаржуваного рішення в Єдиний держаний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі по тексту - ЄДР) внесено відповідні зміни стосовно керівника організації.

Позивач подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним реєстраторам будь-яких інших органів державної реєстрації, нотаріусам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктами державної реєстрації, вчиняти в ЄДР щодо юридичної особи Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1» реєстраційні дії щодо державної реєстрації зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач послався на наступні обставини:

- відповідач 1 є недобросовісним учасником господарських відносин у розумінні Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України);

- 05.09.2020 проведено позачергові загальні збори ГО «СТ «Тополька-1», рішення яких оформлено у вигляді протоколу позачергових загальних зборів ГО «СТ «Тополька-1» № 2/2020 від 05.09.2020, на підставі якого 02.10.2020 посадовою особою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галаховою О.В. була проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу ГО «СТ «Тополька-1», запис №021004664, стосовно зміни керівника та/або відомостей про керівника юридичної особи;

- 14.02.2022 рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/1779/21 (рішення суду набрало чинності 29.06.2022) за позовом ОСОБА_2 до ГО СТ «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ухвалено визнати незаконним та скасувати рішення позачергових загальних зборів ГО «СТ «Тополька-1», оформлене протоколом № 2/2020 від 05.09.2020; скасувати реєстраційну дію Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійснену 02.10.2020 щодо ГО «СТ «Тополька-1» за № 021004664 (зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи), інформація щодо якої містяться в ЄДР;

- 07.11.2021 проведено засідання правління ГО «СТ «Тополька-1», рішення оформлено у вигляді протоколу засідання правління б/н від 07.11.2021 та 12.12.2021 проведено загальні збори ГО «СТ «Тополька-1», рішення яких оформлено у вигляді протоколу загальних зборів ГО «СТ «Тополька-1» № 1/2021 від 12.12.2021, на підставі якого посадовою особою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іллічовим С.О. 08.02.2022 проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу ГО «СТ «Тополька-1», запис № 024004664, стосовно зміни керівника та/або відомостей про керівника юридичної особи;

- рішенням Господарського суду Київської області від 01.08.2023 у справі №911/1573/22 (рішення суду не набрало чинності станом на дату подання заяви про забезпечення позову) за позовом ОСОБА_2 до ГО «СТ «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ухвалено визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО «СТ «Тополька-1», оформлене протоколом б/н від 07.11.2021; визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО «СТ «Тополька-1», оформлене протоколом № 1/2021 від 12.12.2021; скасувати реєстраційну дію Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійснену 08.02.2022 щодо ГО «СТ «Тополька-1» за №024004664 (зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи), інформація щодо якої містяться в ЄДР;

- 08.10.2023 проведено загальні збори ГО «СТ «Тополька-1», рішення яких оформлено у вигляді протоколу загальних зборів ГО «СТ «Тополька-1» №1/2023 від 08.10.2023, яке є предметом спору у даному судовому провадженні та на підставі якого в ЄДР внесено відповідні зміни стосовно керівника організації (запис № 025004664).

Вказані обставини, на переконання заявника, свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним реєстраторам будь-яких інших органів державної реєстрації, нотаріусам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктами державної реєстрації, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ЄДР щодо юридичної особи Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1» реєстраційні дії щодо державної реєстрації зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.04.2024 заяву позивача про забезпечення позову у справі №911/605/24 задовольнив; вжив заходи забезпечення позову, а саме: заборонив державним реєстраторам Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним реєстраторам будь-яких інших органів державної реєстрації, нотаріусам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктами державної реєстрації, вчиняти в ЄДР щодо юридичної особи ГО «СТ «Тополька-1» реєстраційні дії щодо державної реєстрації зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачем заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях щодо можливої зміни керівництва товариства у майбутньому, що може спричинити негативні наслідки для позивача у вигляді нівелювання можливості захисту своїх порушених прав в обраний спосіб в межах ініційованого ним судового спору. Суд першої інстанції, за наслідками розгляду заяви позивача про забезпечення позову, дійшов висновку, що внесення до реєстру відомостей про зміну керівника або зміну відомостей про керівника та/або осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, або відомостей про таких осіб ускладнить поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, позаяк внесення нових записів в частині зазначених відомостей фактично призведе до того, що позивач буде змушений звертатися до суду з новими позовними вимогами, зокрема щодо скасування нових реєстраційних записів, щоб відновити свої порушені права та інтереси. Даний захід забезпечить ефективний захист прав та інтересів позивача судом в межах одного судового провадження, разом з тим цей захід забезпечення позову не може вважатись тотожним задоволенню позову. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору внесення до реєстру вказаних відомостей, а саме зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи є адекватним та обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідатиме меті його застосування та перебуває у безпосередньому зв`язку з предметом позову. Заборона суб`єктам державної реєстрації вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії щодо зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки такий захід забезпечення позову не перешкоджатиме діяльності відповідача 1, а спрямований саме на незмінюваність керівництва та членів керівних органів відповідача 1 до вирішення справи по суті. Вжиття вищевказаних заходів позбавить позивача необхідності звернення у майбутньому із іншими позовами щодо оскарження реєстраційних дій у ЄДР, якщо такі будуть вчинені, щодо зміни керівника товариства. Застосовані у даній справі заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та мають наслідком збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, з якими звернувся позивач.

Не погодившись із прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, Громадське об`єднання Садівничого товариства «Тополька-1» звернулося до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач 1 посилається на відсутність доказів, які підтверджують членство позивача у ГО «СТ «Тополька-1» станом на дату подання позову. При цьому, враховуючи наявну заборгованість за електроенергію станом на кінець жовтня 2023 року у розмірі 133 885,76 грн, сплату членських внесків у квітні 2020 року на суму 2 400,00 грн за ІІ квартал 2020 року та частково погашення заборгованості за використану електроенергію на суму 821,16 грн, позивач втратив членство у ГО СТ «Тополька-1» через наявну заборгованість за електроенергію.

Таким чином, спірним рішенням Загальних зборів ГО СТ «Тополька-1» не було порушено прав позивача та відповідно у відповідача 1 був відсутній обов`язок повідомлення позивача про проведення Загальних зборів ГО СТ «Тополька-1».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 апеляційну скаргу Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.04.2024 витребував з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/605/24; відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24.

Також не погодившись із прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції звернулося до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач 2 посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи спірну ухвалу дійшов помилкових висновків про те, що внесення до реєстру відомостей про зміну керівника або зміну відомостей про керівника та/або осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, або відомостей про таких осіб ускладнить поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, позаяк внесення нових записів в частині зазначених відомостей фактично призведе до того, що позивач буде змушений звертатися до суду з новими позовами для відновлення порушеного права.

За твердженням відповідача 2 судом першої інстанції допущено порушення положень частини 11 статті 137 ГПК України, оскільки не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується судом.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 16.04.2024 апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.04.2024 витребував з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/605/24; відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 01.05.2024.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 02.05.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.05.2024 о 12 год. 15 хв.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 02.05.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24; об`єднав апеляційні скарги Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 до спільного провадження; розгляд апеляційних скарг призначив на 21.05.2024 о 12 год. 15 хв.

06.05.2024 позивач сформовано та подано через систему «Електронний суд» відзив на апеляційні скарги, за яким просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 залишити без змін, посилаючись на їх необґрунтованість.

17.05.2024 відповідачем 2 сформовано та подано через систему «Електронний суд» заперечення на відзив.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2024 у зв`язку із перебуванням судді Ходаківської І.П., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 справу №911/605/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шевчук С.Р., Демидова А.М.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 17.05.2024 прийняв до свого провадження апеляційні скарги Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шевчук С.Р., Демидова А.М.; судове засідання у справі призначене на 21.05.2024 о 12 год. 15 хв. знято з розгляду, у зв`язку із зміною складу колегії суддів; розгляд апеляційних скарг Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 призначено на 04.06.2024 на 13 год. 45 хв.

04.06.2024 позивачем сформовано та подано через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення у справі.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 04.06.2024 виправив описки, допущені у вступних частинах ухвал Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024, від 02.05.2024 та від 17.05.2024 у справі №911/605/24.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 04.06.2024 відклав розгляд справи №911/604/24 на 11.06.2024.

Відповідач 2 своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом доставки ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 до його електронного кабінету.

У судовому засіданні 11.06.2024 представник відповідач 1 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Позивач у судовому засіданні 11.06.2024 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, залишивши ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 без змін.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, розгляд справи проводиться судом апеляційної інстанції без участі представника відповідача 2, повідомленого належним чином.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційних скарг, відзиву на них, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача від представника відповідача 1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 5 статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання, а тому не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників юридичної особи.

Для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Подібний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 21.12.2021 у справі №910/10598/21.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові від 07.12.2022 у справі №908/309/21.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із частинами 1-2 статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Побідна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальний та ефективний захист або поновлення порушених його прав (інтересів), якщо рішення буде прийняте на його користь, в тому числі задля забезпечення можливості захисту порушених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 910/18739/16, від 21.10.2021 у справі №910/20007/20).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Як зазначає позивач він є членом ГО СТ «Тополька-1», на підтвердження чого надав суду листи ГО СТ «Тополька-1» від 01.07.2020 за підписом Голови правління Дубінського Я.М., з яких вбачається, що позивач є членом ГО СТ «Тополька-1», учасниками (членами) якого є 52 громадянина України. Згідно витягу з ЄДР станом на 30.01.2024 до складу ГО СТ «Тополька-1» входить 52 громадянина України.

Позивач не погоджується із оспорюваним ним рішенням Загальних зборів ГО СТ «Тополька-1» від 08.10.2023, з підстав неналежного повідомлення про їх проведення.

Відповідно до практики Верховного Суду заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення спірних позачергових загальних зборів та заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на підставі оскарженого рішення відповідають процесуальним нормам, що регулюють корпоративні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника в разі невжиття таких заходів (постанови Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 911/3616/21 (911/184/22), від 23.06.2021 у справі № 920/26/21, від 25.11.2019 у справі №922/1992/19).

Відповідно до судової практики заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (постанови Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 18.10.2023 у cправі № 922/1864/23).

Згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19.

Враховуючи те, що документи, внесені до ЄДР, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, у разі оскарження рішення загальних зборів, з метою саме ефективного захисту прав позивача, є застосування, в тому числі заходу забезпечення позову у виді заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в ЄДР, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в ЄДР проводити реєстраційні дії відносно такої юридичної особи на підставі оскаржуваного відповідного рішення. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.04.2024 у cправі № 918/1012/23.

Заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства. Тобто вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін (постанова Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 921/629/19).

Враховуючи вищевикладені вимоги Закону, правові висновки суду касаційної інстанції, які в силу частини 4 статті 236 ГПК України враховуються судом апеляційної інстанції при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, позивачем не доведено суду, яким чином забезпечення позову у даній справі шляхом заборони державним реєстраторам Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним реєстраторам будь-яких інших органів державної реєстрації, нотаріусам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктами державної реєстрації, вчиняти в ЄДР щодо юридичної особи Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1» реєстраційні дії щодо державної реєстрації зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи забезпечить ефективний захист або поновить його права чи інтереси у разі задоволення позову у даній справі про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1», оформленого протоколом № 1/2023 від 08.10.2023; скасування реєстраційної дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійсненої 20.11.2023 щодо Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1» за №025004664 (зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи), інформація щодо якої міститься в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому така заборона щодо внесення запису стосовно керівника та змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи може призвести до блокування діяльності Товариства.

На підставі оспорюваного рішення Загальних зборів 20.11.2023 проведено реєстраційну дію за №025004664 щодо зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи, яка є похідною позовною вимогою у даній справі, тоді як внесення змін у реєстрі щодо керівника та змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи можливо лише на підставі відповідного рішення Загальних зборів членів Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1», право на проведення яких не може бути обмежено судом в силу пункту 1 частини 5 статті 137 ГПК України, за яким не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог. Тобто, позов не може бути забезпечений таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду .

Заявлені позивачем позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1», оформленого протоколом № 1/2023 від 08.10.2023 та скасування реєстраційної дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), здійсненої 20.11.2023 щодо Громадської організації «Садівниче товариство «Тополька-1» за №025004664 (зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи), інформація щодо якої міститься в ЄДР та вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним реєстраторам будь-яких інших органів державної реєстрації, нотаріусам та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктами державної реєстрації, вчиняти в ЄДР щодо юридичної особи ГО «СТ «Тополька-1» реєстраційні дії щодо державної реєстрації зміни керівника, змін до відомостей про керівника юридичної особи та/або про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи не є тотожними.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем в силу положень статті 136 ГПК України не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову у даній справі, а тому у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у даній справі слід відмовити.

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом статті 236 ГПК України (частини 1-5) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, ухвала Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 підлягає скасуванню.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 257 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судовий збір за подання апеляційних скарг відповідно до статті 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Громадського об`єднання «Садівниче товариство «Тополька-1» та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.04.2024 у справі №911/605/24 скасувати, прийняти нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь Громадського об`єднання Садівниче товариство «Тополька-1» (08352, сільрада Воронківська, Бориспільський район, Київська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26146847) 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (01001, провулок Музейний, буд. 2-д, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43315602) 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи №911/605/24 повернути до Господарського суду Київської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано суддями 19.06.2024.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді С.Р. Шевчук

А.М. Демидова