УХВАЛА

м. Київ

19.06.2024Справа № 916/566/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 916/566/24

за позовом Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації

до 1) Приватного підприємства АСТРА

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Інститут морської аквакультури

3) Державної інспекції архітектури та містобудування України

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національного природного парку Тузловські лимани

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства АСТРА, Товариства з обмеженою відповідальністю Інститут морської аквакультури та Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якій просить суд:

- усунути перешкоди державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації за № ОД28 з будівництва Приватним підприємством АСТРА обловно-пропускного каналу на 2-му кілометрі піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка у Татарбунарському районі Одеської області, зареєстрованої 29.12.2014 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області;

- усунути перешкоди державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Марущак Юлії Валеріївни від 11.08.2016 № 30890847 про державну реєстрацію права власності за Обслуговуючим кооперативом Граніт-2 на будівлю № 13 рибоприймального пункту та обловно-пропускного каналу 2-й кілометр піщаної коси Чорного моря у складі будинку рибоприймального пункту літ. А загальною площею 147,6 кв.м. за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Лебедівка, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0008 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 50, номер відомостей про речове право 15856578);

- усунути перешкоди державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького Олександра Сергійовича від 22.06.2020 № 52758035 про державну реєстрацію змін до права власності, на підставі якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю Інститут морської аквакультури власником будівлі № 13 рибоприймального пункту та обловно-пропускного каналу 2-й кілометр піщаної коси Чорного моря у складі будинку рибоприймального пункту літ. А загальною площею 147,6 кв.м. за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Лебедівка, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0008 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 50, номер відомостей про речове право 36100353);

- усунути перешкоди державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання Приватного підприємства АСТРА знести будинок рибоприймального пункту літ. А загальною площею 147,6 кв.м., тип об`єкта: будівля №13 рибоприймального пункту та обловно-пропускного каналу 2-й кілометр піщаної коси Чорного моря, що розташований за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Лебедівка, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0008.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/566/24, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено Національний природний парк Тузловські лимани до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2024 було передано за виключною підсудністю матеріали справи № 916/566/24 до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 справу № 916/566/24 передано на розгляд судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 було прийнято справу №916/566/24 суддею Нечаєм О.В. до свого провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.06.2024.

20.05.2024 представником відповідача-1 сформовано в системі Електронний суд відзив на позовну заяву, який 21.05.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

23.05.2024 представником відповідача-3 сформовано в системі Електронний суд відзив на позовну заяву, який 23.05.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

06.06.2024 представником відповідача-3 сформовано в системі Електронний суд заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог до відповідача-3 щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яку 23.05.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

У підготовче засідання 19.06.2024 з`явились представники прокуратури та відповідачів-1, -2.

Розглянувши у підготовчому засіданні 19.06.2024 заяву відповідача-3 про залишення позову без розгляду в частині, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави його участі в господарській справі.

Згідно з частиною третьою статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/6144/18 та від 06.08.2019 у справі № 912/2529/18).

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, у випадку якщо прокурор, звертаючись з позовом, посилається на обставини, які можуть бути підставою для здійснення представництва інтересів держави в суді, однак не надає суду обґрунтування наявності цих підстав з відповідними доказами, суд залишає позовну заяву без руху для усунення цих недоліків. У тому ж випадку, якщо прокурор не посилається на такі обставини або обставини, на які він посилається, не можуть бути підставою для здійснення представництва, і, відповідно, їх обґрунтування і підтвердження доказами не має значення, суд згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України повертає позовну заяву і додані до неї документи (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №916/2052/19).

Якщо ж суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду) (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Статтею 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При поданні позовної заяви прокурор обґрунтував необхідність звернення із позовом в інтересах держави в особі позивача тим, що Одеська обласна державна адміністрація, як орган виконавчої влади, який реалізує право на землю державної власності, а також як державний орган управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів, уповноважена на звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень державних реєстраторів, припинення права власності та знесення самочинного будівництва.

Визначаючи Державну інспекцію архітектури та містобудування України відповідачем в частині вимог про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, прокурор посилається на положення статті 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, і робить висновок про те, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, мав скасувати реєстрацію декларації, однак не зробив цього.

Проте суд зауважує, що чинна на момент виникнення спірних правовідносин редакція частини другої статті 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначає, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Прокурором жодним чином не обґрунтовано посилання на минулу редакцію цієї норми закону.

Положення пункту 28 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, на які посилається прокурор, взагалі відсутні у цьому нормативно-правовому акті, у зв`язку з чим суд робить висновок про довільне тлумачення прокурором його змісту.

Наведене в сукупності дає підстави вважати, що посилання прокурором при обґрунтуванні підстав для представництва інтересів держави в особі позивача на неналежні положення нормативно-правових актів створило у нього хибне уявлення про наявність у позивача відповідних повноважень.

Однак, як слушно зауважує відповідач-3, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, тому саме відповідач-3 є єдиним органом, що законом уповноважений звертатися до суду із позовом про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Зважаючи на відсутність у Одеської обласної державної адміністрації права звертатися до суду із таким позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в цій частині, у зв`язку з чим позовну заяву прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Державної інспекції архітектури та містобудування України в частині вимог про усунення перешкод державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації за № ОД28 з будівництва Приватним підприємством АСТРА обловно-пропускного каналу на 2-му кілометрі піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка у Татарбунарському районі Одеської області, зареєстрованої 29.12.2014 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, слід залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, як таку, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Частиною другою статті 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

З огляду на те, що позов в частині вимог до відповідача-3 підлягає залишенню без розгляду, відпала обставина, яка слугувала підставою для передачі справи № 916/566/24 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва відповідно до частини п`ятої статті 30 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, враховуючи, що спір виник з приводу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Лебедівка, цей спір, у відповідності до вимог частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України, має розглядатися судом за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна і за правилами виключної підсудності підлягає розгляду Господарським судом Одеської області.

За приписами п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне передати справу № 916/566/24 за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Керуючись статтями 31, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Державної інспекції архітектури та містобудування України в частині вимог про усунення перешкод державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ОД28 з будівництва Приватним підприємством АСТРА обловно-пропускного каналу на 2-му кілометрі піщаної коси Чорного моря, с. Лебедівка у Татарбунарському районі Одеської області, зареєстрованої 29.12.2014 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, залишити без розгляду.

2. Справу № 916/566/24 за позовом Керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Приватного підприємства АСТРА, Товариства з обмеженою відповідальністю Інститут морської аквакультури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національного природного парку Тузловські лимани, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном передати за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області (Україна, 65119, Одеська обл., м. Одеса, просп. Шевченка 29).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.06.2024

Суддя О.В. Нечай