ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Справа № 924/126/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участі представників:

позивача - Даниляк О.С.

відповідача - Канюка Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24 (ухвалене суддею Яроцьким А.М., повний текст складений 19.04.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

про стягнення 1 090 015,02 грн, з яких 62 668,55 грн три відсотки річних, 754 061,73 грн пені, 273 284,74 грн інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 62 668,55 грн 3% річних, 150 812,35 грн пені, 273 284,74 грн. інфляційних втрат та 16350,23 грн. витрат зі сплати судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних, інфляційних нарахувань, та пені є обґрунтованими. При перерахунку заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання судом встановлено, що останні обраховано правомірно та обґрунтовано. Крім того, місцевий господарський суд встановив, що заявлена позивачем сума пені в розмірі 754 061,73 грн є арифметично вірною. Водночас, врахувавши подане клопотання представником відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та заперечення позивача щодо їх зменшення, застосовуючи дискреційні повноваження, суд першої інстанції зменшив розмір заявленого позивачем до стягнення розміру пені до 150 812,35 грн пені.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до суду із апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 603 249,38 грн пені. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задоволити вказані позовні вимоги. Витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при оскарженні судового рішення у даній справі покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- ТОВ "Оператор ГТС Україн" не погоджується з висновками суду в частині зменшення пені до 150 812,35грн, тобто на 80%, вважає вказане рішення в цій частині необґрунтованим та незаконним;

- суд, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), повинен об`єктивно оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам: наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром заборгованості, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків);

- нараховані позивачем штрафні санкції є співмірними (адекватними) з розміром основного зобов`язання та не перевищують його, у зв`язку з чим правові підстави для застосування статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України відсутні;

- відповідачем не наведено доводів та не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України, а також, що стягнення штрафних санкцій є неспівмірними з наслідками порушення, не відповідають засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для Відповідача та можуть спричинити повне зупинення господарської діяльності.

- судом у рішенні не наведено у чому ж полягає винятковість тих обставин, які надають право суду застосувати положення статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України;

- судом першої інстанції не враховано важкого майнового стану позивача та як наслідок недотримання принципу "балансу інтересів сторін у спорі".

22.05.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/126/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24. Розгляд апеляційної скарги призначений на "18" червня 2024 р. об 11:00 год. Запропоновано учасникам справи у строк до 12.06.2024 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

03.06.2024 на адресу суду через систему Електронний суд від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі в оскаржуваній частині залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (замовник) укладено договір № транспортування природного газу.

За цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п.2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Згідно з п. 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, зокрема, але не виключно оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператор відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п.2.8. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору оператор має право, в тому числі, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності, в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору до обов`язків замовника віднесено, в тому числі: не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом.

У п. 8.4 договору передбачено замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

Відповідно до умов договору у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора (п. 11.2 договору).

Згідно зі змістом п. 11.3 договору встановлено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

У п. 13.5 передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В подальшому сторонами підписано Додаток №3 до договору "Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу" та додаткові угоди до договору транспортування природного газу від 04.02.2020 №: №1 від 01.12.2020, №2 від 01.12.2020, №3 від 11.12.2020, №4 від 26.10.2022, №5 від 01.05.2023, №6 від 07.07.2023.

Договір транспортування природного газу від 04.02.2020 №, Додаток №1 до договору та додаткові угоди підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

За результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача позивачем здійснено розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідні розрахункові місяці, а саме: у січні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 67,08711 тис.куб.м. на загальну суму 573,48 грн.; у лютому 2022 року - в розмірі 1,49848 тис.куб.м. на загальну суму 223,26 грн; у березні 2022 року - в розмірі 4 793,01591 тис.куб.м. на загальну суму 714 121,03 грн; у квітні 2022 року - в розмірі 2 629,20000 тис.куб.м. на загальну суму 391 729,76 гри; у травні 2022 року - в розмірі 1,94903 тис.куб.м. на загальну суму 290,39 грн.; у червні 2022 року - в розмірі 599,24643 тис.куб.м. на загальну суму 89 282,93 грн.; у жовтні 2022 року - в розмірі 2 502,93974 тис.куб.м. на загальну суму 372 918,00 грн.; у листопаді 2022 року - в розмірі 5 292,63386 тис.куб.м. на загальну суму 788 560,10 грн.; у грудні 2022 року - в розмірі 5 902,00000 тис.куб.м. на загальну суму 879 350,78 грн.; у січні 2023 року - в розмірі 3 651,44284 тис.куб.м. на загальну суму 544 035,77 грн.; у лютому 2023 року - в розмірі 2 999,95917 тис.куб.м. на загальну суму 446 969,92 грн.; у березні 2023 року - в розмірі 3 629,35083 тис.куб.м. на загальну суму 540 744,24 грн.; у квітні 2023 року - в розмірі 2 139,14011 тис.куб.м. на загальну суму 318 714,77 грн.; у травні 2023 року - в розмірі 795,28027 тис.куб.м. на загальну суму 118 490,40 грн.; у липні 2023 року - в розмірі 604,04200 тис.куб.м. на загальну суму 89 997,42 грн.; у серпні 2023 року - в розмірі 526,99322 тис.куб.м. на загальну суму 78 517,78 грн.

Позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу: рахунки на оплату за перевищення договірної потужності за період 31.01.2022 - 31.08.2023 та звіти про використання замовленої потужності АТ "Хмельницькгаз" за газові місяці січень 2022 - липень 2023.

На виконання умов договору, позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць, які уповноваженими особами відповідача отримано та підписано без зауважень, а саме: від 31.01.2022 №01-2022-/1000122 за газовий місяць січень 2022 року; від 28.02.2022 №02-2022-/1000222 за газовий місяць лютий 2022 року; від 28.02.2022 №03-2022-/1000322 за газовий місяць березень 2022 року; від 30.04.2022 №04-2022-/1000422 за газовий місяць квітень 2022 року; від 31.05.2022 №05-2022-/1000522 за газовий місяць травень 2022 року; від 30.06.2022 №06-2022-/1000622 за газовий місяць червень 2022 року; від 31.10.2022 №10-2022-/10001022 за газовий місяць жовтень 2022 року; від 30.11.2022 №11-2022-/10001122 за газовий місяць листопад 2022 року; від 31.12.2022 №12-2022-/10001222 за газовий місяць грудень 2022 року; від 31.01.2023 №01-2023-/1000123 за газовий місяць січень 2023 року; від 28.02.2023 №02-2023-/1000223 за газовий місяць лютий 2023 року; від 31.03.2023 №03-2023-/1000323 за газовий місяць березень 2023 року; від 30.04.2023 №04-2023-/1000423 за газовий місяць квітень 2023 року; від 31.05.2023 №05-2023-/1000523 за газовий місяць травень 2023 року; від 31.07.2023 №07-2023-/1000723 за газовий місяць липень 2023 року; від 31.08.2023 №08-2023-/1000823 за газовий місяць серпень 2023 року.

Позивач додав реєстр файлів відправлення АТ "Хмельницькгаз" з інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС України" за газовий місяць у період січень - червень, жовтень - грудень 2022 року, січень - травень, липень - червень 2023 (акти наданих послуг, рахунки, звіти).

До матеріалів справи додано двосторонні акти звірки розрахунків за періоди з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.09.2022, з 01.07.2023 по 30.09.2023 та односторонні - за періоди з 01.10.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.06.2023 (з доказом надіслання відповідачу 08.02.2023, 01.05.2023, 07.08.2023), у яких помісячно відображено розмір замовленої (договірної) потужності та розміри перевищення замовленої (договірної) потужності з визначенням вартості.

В порушення умов п. 8.4. договору, відповідач оплатив на користь позивача вартість перевищення договірної потужності за січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 з порушенням строків платежів.

У розрахунку суми основного боргу за перевищення потужності АТ "ОГС "Хмельницькгаз" позивач зазначив про сплату відповідачем коштів загалом на суму 5 374 520,03 грн, а саме: за березень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 638 234,76 грн. (в т.ч. 75886,27 грн проведено залік), за квітень 2022 сплачено 31.03.2023 на суму 391 729,76 грн, за жовтень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 184 799,86 грн., за березень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 75 886,27 грн, за жовтень 2022 сплачено 28.04.2023 на суму 0,10 грн. (решту 712 673,73 грн проведено взаємозалік 18.05.2023), за грудень 2022 сплачено 18.07.2023 на суму 103 438,07 грн (решту 215 432,38 грн проведено взаємозалік 18.05.2023, 560 480,33 грн взаємозалік 16.06.2023), за січень 2023 сплачено 31.03.2023 на суму 544 035,77 грн, за лютий 2023 сплачено 28.04.2023 на суму 446 969,92 грн, за березень 2023 сплачено 28.04.2023 на суму 540 744,24 грн, за квітень 2023 сплачено 18.07.2023 на суму 318 714,77 грн, за травень 2023 сплачено 18.07.2023 на суму 118 490,40 грн, за липень 2023 та серпень 2023 проведено взаємозалік 17.10.2023 на суму 89 997,42 грн та на суму 78 517,78 грн.

За змістом довідок АБ "УКРГАЗБАНК" від 12.05.2023 та від 01.08.2023 за період з 12.07.2022 по 28.04.2023 від АТ "Хмельницькгаз" надійшло 3 762 633,98 грн з призначенням платежу "Оплата за послуги замовленої потужності" та "За перевищення замов. (договірної) потужності зг. дог. № від 04.02.2020", а за період з 26.06.2023 по 30.07.2023 надійшло 6 677 087,49 грн з призначенням платежу "Оплата за врегулювання щодобових небалансів зг. дог. від 04.02.2020 №", "За перевищення замов. (договірної) потужності зг. дог. № від 04.02.2020" та "Оплата за послуги замовленої потужності".

АТ "Хмельницькгаз" самостійно подано до НКРЕКП звіти про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків за січень 2022 - квітень 2023, в яких відповідач у повному обсязі визнає обсяги переданого природного газу з газотранспортної системи та обсяги використаної потужності за відповідні місяці.

У зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 року позивачем на підставі п.п. 13.1., 13.5. договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України позивачем нараховано відповідачу три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 62 668,55 грн. та пеню в розмірі 754 061,73 грн за період 22.02.2022 - 16.10.2023, а також інфляційні втрати у розмірі 273 284,74 грн за січень 2022 - червень 2023.

До матеріалів справи додано звіти про використання замовленої потужності АТ "Хмельницькгаз" за 31.01.2022 - 31.08.2023, рахунки для оплати замовленої (договірної) потужності від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023; двосторонні акти наданих послуг щодо отримання відповідачем послуг замовленої (договірної) потужності на період на добу наперед в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць за період травень 2022 - серпень 2023; розрахунки обсягів природного газу, відібраного з газотранспортної системи України АТ ОГС Хмельницькгаз за січень - червень 2022, жовтень - грудень 2022, січень - серпень 2023; двосторонні зведені акти приймання-передачі природного газу та акти приймання-передачі природного газу за січень - червень та жовтень - грудень 2022, січень - серпень 2023, баланси газу (добовий небаланс) та відображення фізичних обсягів газу за січень 2022 - серпень 2023, реєстр файлів завантажений до інформаційної платформи АТ Хмельницькгаз (форма 2, 3, 4, 9), в тому числі реєстр добових номінацій, інформацію щодо підтверджених торгових сповіщень набуття/відчуження права власності на природний газ замовника послуг транспортування АТ Хмельницькгаз, довідки АБ "УКРГАЗБАНК" від 09.06.2023 та від 24.10.2023, листи АТ "Хмельницькгаз" від 01.08.2022, від 25.08.2022, від 10.03.2023, від 02.05.2023, заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог без підписів, повідомлення АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи з довіреностями.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про стягнення 1 090 015,02 грн, з яких 62 668,55 грн три відсотки річних, 754 061,73 грн пені, 273 284,74 грн інфляційних втрат, заявлених в зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості перевищення замовленої (договірної) потужності на підставі договору транспортування природного газу від 04.02.2020 №.

Мотивуючи позовні вимоги, Оператор ГТС звертає увагу, що оплату вартості перевищення замовленої (договірної) потужності за газові місяці січень-червень, жовтень-грудень 2022 року, січень-травень, липень-серпень 2023 року здійснено відповідачем у повному обсязі, але із простроченням шляхом безпосередньої оплати відповідних рахунків та зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За частиною другою статті 233 ГК України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні положення також містить частина третя статті 551 ЦК України, положення якої України надають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому Суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/14591/21).

Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.04.2023 у справі №199/3152/20 (Провадження № 14-224цс21) з посиланням на висновки в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, (провадження №12-79гс19) (пункт 8.24) та від 28.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, (провадження №14-623цс18) (пункт 85).

У визначенні підстав для зменшення розміру неустойки Суд виходить з такого.

Так, положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.

А тому, в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, може бути застосований також закріплений законодавцем в статті 3 ЦК України принцип можливості обмеження свободи договору (статті 6, 627 цього Кодексу) і як норма прямої дії, і як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Отже, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).

З огляду на судову практику, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі №910/11733/18).

При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).

При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі №904/3551/18).

Поряд з викладеним Суд зазначає, що у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер.

Крім цього категорії "значно" та "надмірно", які використовуються в статті 551 ЦК України та в статті 233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником (висновок сформульований в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Суд зауважує, що зменшення судом неустойки до певного розміру відбувається із визначенням її у конкретній грошовій сумі, що підлягає стягненню, тоді як переведення зменшуваного розміру неустойки у частки, а відповідно і апелювання у спорах про зменшення розміру неустойки такими категоріями, як частка або процент, на який зменшується неустойка, не відображає об`єктивний стан сукупності обставин, які є предметом судового дослідження при вирішенні питання про зменшення неустойки.

При цьому слід звернути увагу, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах (формальні ознаки прострочення боржника, порушення зобов`язання з вини кредитора - стаття 616 ЦК України, тощо) можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.

Чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.

А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.

Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

Такий підхід є усталеним в судовій практиці, зокрема Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі №914/3231/16, від 10.08.2023 у справі №910/8725/22, від 26.09.2023 у справі №910/22026/21, від 02.11.2023 у справі №910/13000/22, від 07.11.2023 у справі №924/215/23, від 09.11.2023 у справі № 902/919/22).

У зв`язку з викладеним Суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права (п. 7.43. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суд від 19 січня 2024 року у справі №911/2269/22).

Враховуючи наведені висновки щодо підстав та умов зменшення судом неустойки, що підлягає стягненню за порушення господарського (договірного) зобов`язання за правилами статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, суд апеляційної інстанції бере до уваги:

- ступінь виконання відповідачем основного зобов`язання (суму основного боргу сплачено в повному обсязі);

- поведінку відповідача, яка полягає в погашенні суми боргу, та свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання;

- поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, а саме: основним джерелом доходу відповідача є кошти, що надійшли за надані послуги від споживачів, в тому числі від населення та бюджетних установ, зокрема, у період дії воєнного стану в Україні; заборгованість споживачів, як фізичних осіб, так і теплопостачальних організацій, за надані послуги з розподілу природного газу;

- скрутний фінансовий стан відповідача;

- відсутність понесення позивачем прямих збитків пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за Договором;

- стягнення пені не є основним доходом позивача і не може впливати на його господарську діяльність;

- пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені до 150812,35 грн пені (20%).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.04.2024 у справі №924/126/24 - без змін.

2. Справу №924/126/24 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "21" червня 2024 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.