ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. Справа№ 910/2262/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 11.06.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.04.2016 (повний текст складено та підписано 14.04.2016)

у справі №910/2262/16 (суддя І.В.Усатенко)

за позовом Фізичної особи-підприємця Гасанова Георгія Мразовича

до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київської міської ради

про визнання співвласником приміщення

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом фізична особа-підприємець Гасанов Георгій Мразович до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання співвласником приміщення на праві спільної часткової власності, що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Перова, 42-б, площею 23,41 кв. м, що у відсотковому співвідношенні становить 40,02 % загальної площі приміщення (з урахуванням заяви позивача про виправлення описки в описовій та прохальній частині позовної заяви).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 позов задоволено повністю.

Визнано Фізичну особу - підприємця Гасанова Георгія Мразовича співвласником приміщення на праві спільної часткової власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 23,41 кв.м. (у відсотковому відношенні 40,02 % від загальної площі приміщення).

Стягнуто з Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на користь Фізичної особи - підприємця Гасанова Георгія Мразовича судовий збір - 6 522,34 грн 34 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник вказав, що наймодавцем було надано згоду на проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції сміттєзбірника, а не на проведення поліпшень, в результаті яких виникає нова річ. Також скаржник зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів введення спірного об`єкту в експлуатацію у встановленому законом порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права, що виключає можливість набуття права власності на таке нерухоме майно на підставі ч. 4 ст. 778 ЦК України. До того ж апелянт зазначив, що всупереч вимогам ст. 1, 21 , 24 ГПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи) Київську міську раду не було залучено до участі у справі, тим самим прийняття оскаржуваного рішення призвело до порушення прав територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 апеляційну скаргу у справі №910/2262/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

15.01.2024 матеріали справи №910/2262/16 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2262/16.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024, справу №910/2262/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.02.2024, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2262/16.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024, справу №910/2262/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тищенко А.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2024 поновлено Київській міській раді строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги та призначено судове засідання на 23.04.2024.

19.03.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги.

У судовому засіданні 23.04.2024, колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання позивача про закриття апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги, у зв`язку з його безпідставністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київську міську раду. Розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16 відкладено на 14.05.2024.

14.05.2024 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній заперечив доводи викладені в ній, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2262/16.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024, справу №910/2262/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 колегія суддів ухвалиоа здійснювати розгляд апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Тарасенко К.В., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024. Розгляд апеляційної скарги призначено на 11.06.2024.

У судове засідання 11.06.2024 з`явились представники позивача та третьої особи та надали пояснення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідмолений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 002 690 592 70.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, надані позивачем та третьою особою пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує та встановлено судом, що 15.02.2010 між Комунальним підприємством "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" Дніпровської районної у місті Києві ради (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Гасановим Георгієм Мразовичем (орендар) було укладено Договір № 1439 оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого (п. 1.1, п. 2.1) орендодавець на підставі рішення № 129 від 25.06.2007 Дніпровської районної у м. Києві ради та виданого у встановленому порядку розпорядження № 1037-Р від 25.12.2009 Дніпровської районної в місті Києві ради, передає в оренду нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення), а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Перова, 42-б, загальною площею 35,09 кв. м (сміттєзбірник).

Цільове призначення об`єкта оренди: для розміщення продовольчого магазину без реалізації підакцизної групи товарів (п.1.2. договору).

Відповідно до п.п. 2.3, 3.1, 3.2. договору, об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва і знаходиться на балансі Дніпровської районної у м.Києві ради та у Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району у м.Києві на утриманні, експлуатаційному обслуговуванні житлового та нежитлового фонду і прибудинкових територій Дніпровського району м.Києва (далі балансоутримувач). Опис технічного стану об`єкту оренди на дату його передачі його орендодавцеві зазначається в акті приймання-передачі нерухомого майна (додаток №1). Передача об`єкта в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на об`єкт оренди. Власником залишається територіальна громада Дніпровського району м.Києва, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2. договору, орендар не має права без письмового дозволу орендодавця, оформленого на підставі виданого в установленому порядку розпорядження Дніпровської районної у м.Києві ради переобладнувати об`єкт оренди для своїх потреб, заводити на прилеглій території нові будови, прибудови, надбудови тощо. Роботи на об`єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому порядку та при наявності дозволу на проведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку. Орендар зобов`язаний утримувати об`єкт оренди у справному стані, своєчасно, своїми силами та за свій рахунок проводити необхідний технічний ремонт об`єкту оренди, а також інженерного та санітарно-технічного обладнання, що в ньому знаходиться.

Об`єкт оренди відповідно до акту приймання-передачі від 15.02.2010 передано Комунальним підприємством "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" Дніпровської районної у місті Києві Ради позивачу.

Додатками до договору оренди є розрахунок орендної плати та розміру компенсації (відшкодування) податку плати за землю.

Додатковою угодою № 1439-пр від 17.12.2012 Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація прийняла на себе права та обов`язки орендодавця і стала стороною за договором оренди від 15.02.2010 № 1439. Дніпровська районна у м.Києві адміністрації прийняла на себе обов"язки орендодавця на підставі п.2.1. Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, яке затверджене рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року №34/6250, та п. 4,5 розпорядження Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 30.05.2012 №236 "Про організаційно-правові заходи з припинення комунального підприємства "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" Дніпровської районної у м.Києві ради".

Цільове призначення об`єкта оренди: для розміщення продовольчого магазину без реалізації підакцизної групи товарів (п. 1.2 Договору).

Додатковою угодою № 1439-пр від 17.12.2012, пункт 2.3. договору від 15.02.2010 № 1439 викладено в новій редакції, умовами якого визначено, що об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Дніпровської районної у місті Києві адміністрації, закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до п. 5.1. Договору орендар не має права без письмового дозволу орендодавця, оформленого на підставі виданого в установленому порядку розпорядження Дніпровської районної у місті Києві ради переобладнувати об`єкт оренди для своїх потреб, зводити на прилеглій до об`єкту оренди території нові будови, прибудови, надбудови, тощо. Роботи на об`єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинним законодавством України порядку та при наявності дозволу на проведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві ради від 05.08.2010 р. №783-Р "Про надання дозволу на проведення ремонтно-будівельних робіт" дозволено фізичній особі-підприємцю Гасанову Георгію Мразовичу проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції (поліпшення) сміттєзбірика, що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Перова, 42-б, загальною площею 35,09 кв. м, для розміщення продовольчого магазину без реалізації підакцизної групи товарів, що перебуває у користуванні Фізичної особи-підприємця Гасанова Георгія Мразовича відповідно до договору № 1439 оренди нерухомого майна від 15.02.2010. Згідно з п. 8.1. Договору, останній діє з 15 лютого 2010 року до 11 лютого 2013 року включно.

В подальшому, між позивачем та ТОВ "Арт-Центр "КАЛАФ" було укладено договір підряду №0908/10 від 09.08.2010, до якого було додано Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 23.11.2010. Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт від 17.12.2010 вказано повний перелік робіт, які були проведені будівельною організацією. Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт від 17.12.2010 загальна вартість виконаних робіт склала 249 872,15 грн, крім того на матеріали, згідно підсумкової відомості ресурсів, було витрачено 184 950,72 грн, разом витрати склали 434 822,87 грн. Крім того, до матеріалів справи надано локальний кошторис №6-1-1 на суму 189 528,00 грн та відомість ресурсів до локального кошторису та договірна ціна на суму 249 872,00 грн.

Відповідність новоствореного об?єкта - продовольчого магазину, будівельним, протипожежним та санітарним нормам, підтверджена експертним висновком Київської незалежної судово-експертної установи, якою було проведено незалежне експерте будівельно-технічне дослідження. Відповідно до проведеного дослідження, було надано висновок експерта № 0910 від 30.07.2014, який підтверджує, що в результаті перебудови та переобладнання зі сміттєзбірника було побудовано нову будівлю, яка має 100% будівельну готовність, знаходиться у доброму технічному стані та повністю забезпечена наявністю інженерних комунікацій (до приміщення було підведено водопостачання та водовідведення). Після проведення будівельно-ремонтних робіт змінилася загальна площа об?єктів оренди. Таким чином, площа об?єкту за адресою: бульвар Перова, 42-б, збільшилася із 35,09 кв. м до 58,5 кв. м, на 23,41 кв.м., що у відсотковому співвідношенні становить 40,02 % від загальної площі приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є орендарем нежитлового приміщення згідно договору № 1439 від 15.02.2010, яким, за погодженням з орендодавцем, було проведено ремонт орендованого приміщення на суму 434 822,87 грн, у зв`язку з чим площа об`єкта збільшилась. За твердженням позивача, після проведених ремонтних робіт було створено нову річ і він має право стати її співвласником.

Задовольняючи позов, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем на виконання приписів ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України, було надано суду в якості доказів документи, що підтверджують наявність згоди орендодавця на проведення ремонтно-будівельних робіт, документи на підтвердження проведення робіт з поліпшення нежилого приміщення, а також документальне підтвердження того, що після поліпшення утворився новий об`єкт, а тому позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Гасанова Г.М. до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права спільної часткової власності на частину приміщення (будівлі, споруди), що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Перова, 42-б, площею 23,41 кв.м. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на нижченаведене.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник (у тому числі і співвласник) майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності слід враховувати, що судове рішення про таке визнання не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №914/904/17, від 27.06.2018 у справі №904/8186/17).

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений позивачем спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Відповідно до ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням наведеної статті для повного всебічного об?єктивного з?ясування обставин справи, необхідно встановити: 1) які ремонтні роботи були проведені позивачем, 2) чи може здійснений позивачем ремонт приміщення бути кваліфікований як "капітальний" або має характеристики "поліпшень", 3) розмежування вартості витрат на поліпшення речі та вартості витрат на капітальний ремонт речі, 4) встановлення та зазначення ознак створення нової речі.

Такі поняття як "капітальний ремонт об?єкту оренди" та "поліпшення орендованого майна" необхідно розмежовувати, оскільки згідно ч. 4 ст. 778 ЦК України орендар може набути частку у праві власності на об?єкт оренди лише у випадку здійснення саме поліпшення орендованого майна, тобто, здійснення орендарем за час оренди заходів, які спрямовані на вдосконалення та покращення стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей. Таке право у орендаря відсутнє, якщо останній згідно ч. 2 ст. 776 ЦК України за домовленістю сторін зобов?язаний здійснити за власний рахунок капітальний ремонт орендованого майна, тобто, комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв?язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об?єкта (лист Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30 квітня 2003 року №7/7-401 "Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів").

При цьому, основна відмінність капітального ремонту та поліпшення орендованого майна полягає в тому, що капітальний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, без проведення якого приміщення неможливо використовувати за призначенням. У свою чергу, поліпшення орендованого майна передбачає не просто здійснення відновлення належного стану об?єкта (як при ремонті), а наявність витрат у зв?язку з модернізацією, модифікацією, дообладнанням цього об?єкта, що зумовлює збільшення майбутніх вигод, які отримуються від використання такого майна. Тобто, при ремонті відбувається відновлення стану об?єкту оренди, його корисливих властивостей, а при поліпшенні - зміна майна.

Як було зазначено судом вище, наймодавцем було надано згоду на проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції (поліпшення) сміттєзбірника загальною площею 35,09 кв.м за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 42-б, а не на проведення поліпшень, в результаті яких виникає нова річ.

Поняття "ремонтно-будівельних робіт" та "реконструкції" не є тотожними поняттю "нової речі".

Окрім того, матеріали справи не містять доказів погодження з орендодавцем та балансоутримувачем проектно-кошторисної документації.

Відповідно до пункту 5.1. договору орендар має право виступати замовником на виготовлення проектно-кошторисної документації за письмовим дозволом орендодавця та балансоутримувача.

3 листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.11.2023 №103/8601/26/6 вбачається, що дозвільні документи на проведення реконструкції спірного майна ФОП Гасанову Г.М. не надавались.

Так само в матеріалах справи відсутня договірна, бухгалтерська чи звітна документація на виконання будівельних робіт, актів виконаних робіт (у т.ч. за формою КБ-2в) для перевірки об?ємів виконаних робіт по проведенню ремонтно-будівельних робіт з поліпшення нежилого приміщення сміттєзбірника загальною площею 35,09 кв.м за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 42-б і визначення до яких експлуатаційних змін призвели виконані будівельні роботи, а також розміру понесених витрат саме на здійснення поліпшень.

Що ж до наявного в матеріалах справи висновку експерта від 30.07.2014 №0910, то він містить висновок виключно щодо відповідності нерухомого майна на бульварі Перова, 42-б у м. Києві вимогам державних будівельних норм і правил та придатності його до експлуатації.

Верховний Суд у справі №905/435/19 вказав, що розмір витрат орендаря на проведення капітального ремонту, реконструкції не є тотожним поняттю розміру поліпшення орендованого майна. Оскільки відповідно до статті 778 ЦК України частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, розглядаючи справу по суті, суди, окрім наявності згоди орендодавця на здійснення поліпшень, мали встановити саме вартість та обсяг здійснених поліпшень, а не будь-яких будівельних робіт, а також встановити, яку частку такі витрати становлять. Витрати орендаря, здійснені на ремонт об?єкту оренди, не впливають на розмір частки, а тому встановлення обставин здійснених орендарем витрат саме на поліпшення речі мають істотне значення для правильного вирішення спору у справі.

При цьому колегією суддів враховано, що відповідно до п. 5.1. договору оренди від 15 лютого 2010 року, орендар не має права без письмового дозволу орендодавця оформленого на підставі виданого в установленому порядку розпорядження Дніпровської районної у місті Києві ради/державної адміністрації переобладнувати об?єкт оренди для своїх потреб, зводити на прилеглій до об?єкту оренди території нові будови, прибудови, надбудови, тощо. Роботи на об?єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленному чинним законодавством України порядку та при наявності дозволу на проведення будівельних робіт.

Пунктом 6.6. договору оренди встановлено відсутність у орендаря права на відшкодування вартості поліпшень орендованого приміщення, які не можна відокремити без заподіяння йому шкоди. Поліпшення об?єкта оренди, виконані орендарем за власні кошти, які неможливо відокремити без заподіяння йому шкоди, залишаються в комунальній власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва за винятком приватизації, продажу або іншого відчуження об?єкта орендарю.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 778 ЦК України, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з наведених норм, наймач стає співвласником орендованої речі виключно за умови створення такої речі. Тобто, внаслідок здійснених наймачем поліпшень має бути створена річ як об?єкт матеріального світу, щодо якого виникають цивільні права та обов?язки, створена річ повинна отримати оборотоздатність.

Порядок набуття права власності на новостворену нерухому річ визначено статтею 331 ЦК України, частиною 2 якої встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що особа, яка створила нову нерухому річ набуває право власності на неї виключно після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію, якщо нерухоме майно підлягає прийняттю в експлуатацію.

Статтею 18 Закону України "Про основи містобудування" визначено, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об?єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об?єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Тобто, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об?єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Натомість, суду не надано та матеріали справи не містять доказів введення спірного об?єкта нерухомості в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об?єкта нерухомого майна як об?єкта цивільного права.

При цьому визначена ч. 3 ст. 331 ЦК України можливість державної реєстрації права власності на об?єкт незавершеного будівництва встановлена як виняток для цілей укладення договору щодо об?єкта незавершеного будівництва. При цьому визнання права власності на об?єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено (аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 19.09.2011 у справі №3-82г11, від 27.05.2015 у справі №6-15915 та підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема в постанові об?єднаної палати Касаційного господарського суду від 08.02.2019 у справі №915/1344/17, постанові від 29.03.2018 у справі №909/935/15).

Положення частини 2 статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв?язку із положенням статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі об?єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.

При цьому, вважаючи спірне майно новоствореним нерухомим майном, позивач не звертався до відповідних органів з метою державної реєстрації такого майна, натомість звернувся з позовом до суду з метою набуття права власності на частини майна в судовому порядку, що можливе лише у випадку коли позивач є власником такого майна, а не бажає набути таке право, зокрема, шляхом прийняття судового рішення.

Отже, в даному випадку створення позивачем нової речі (новоствореного нерухомого майна), як результату поліпшення орендованого майна, не відбулося, оскільки вказане майно не було введене в експлуатацію та зареєстроване у встановленому законом порядку, що виключає можливість набуття права власності на таке нерухоме майно на підставі ч. 4 ст. 778 ЦК України.

Що стосується наявного в матеріалах справи експертного висновку Київської незалежної судово-експертної установи від 30.07.2014 №0910 про відповідність новоствореного об`єкта - продовольчого магазину, будівельним, протипожежним та санітарним нормам, то колегія суддів зазначає, що такий висновок не є документом, виданим уповноваженим органом, який підтверджує готовність до експлуатації об`єкта нового будівництва, а тому не є належним доказом створення нової речі в розумінні норм чинного законодавства.

До того ж апеляційним судом встановлено, що на момент розгляду справи судом першої інстанції спірний об`єкт нерухомого майна належав до комунальної власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради. Вказане, зокрема, підтверджується рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 №208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва" та рішенням Київської міської ради від 02.10.2010 №284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва", до розділу нежитловий фонд ЖРЕО №409 додатку №4 якого включено сміттєзбірник на бульварі Перова, 42-б.

Разом з тим, Київська міська рада, яка є представницьким органом власника майна територіальної громади м. Києва, не була залучена до участі у справі, що, в даному випадку, призвело до прийняття місцевим судом рішення, яке порушує право комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Підсумовуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що Київською міською радою доведено відсутність у позивача матеріально-правових підстав завертатися за захистом права власності шляхом його визнання, в силу викладеного вище, а відтак позовні вимоги ФОП Гасанова Георгія Мразовича до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання співвласником приміщення, що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Перова, 42-б, площею 23,41 кв.м. не підлягають задоволенню.

Окрім того, як стверджує позивач, в результаті проведення ремонтних робіт відбулося збільшення площі орендованого приміщення (з 23,41 кв.м. до 58,5 кв.м.), що свідчить про використання позивачем земельної ділянки за відсутності відповідного рішення власника землі, яким в межах міста Києва є територіальна громада в особі Київської міської ради, що є порушенням норм земельного законодавства. Відповідних доказів відведення земельної ділянки у відповідності до норм земельного законодавства позивачем не надано.

Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Київської міської ради підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 129 ГПК України і покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі №910/2262/16 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гасанова Георгія Мразовича на користь Київської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 9 783 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 51 коп.

Матеріали справи №910/2262/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 21.06.2024 після виходу з відпустки судді Тарасенко К.В.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

К.В. Тарасенко