ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Справа № 915/1756/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Жиган А.О.,

представника позивача: Єнтіса М.Є.,

відповідача: Стасюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод»,

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про: стягнення 103630,56 грн,-

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у загальній сумі 94862,32 грн, з яких: 69154,06 грн сума основного боргу з орендної плати по укладеному між позивачем та відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, договору оренди №289 від 28.10.2019 нерухомого майна за період з липня 2021 року по вересень 2022 року включно, 17241,15 грн пеня, 6915,40 грн 10% штрафу, 1551,71 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 22.11.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 15.01.2024.

Відповідачка заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» та постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» вона мала правомірні очікування, що позивач, який відноситься до державного сектору економіки та входить до складу державного оборонного концерну здійснюватиме нарахування орендної плати у розмірі 50% до завершення карантину чи воєнного стану, або відповідних змін у законодавстві, які відповідачкою у спірний період і сплачувались.

У судовому засіданні 15.01.2024 судом оголошено перерву до 08.02.2024.

Ухвалою суду від 08.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2024.

04.03.2024 судом відкладено розгляд справи на 20.03.2024 у зв`язку з неявкою сторін.

15.03.2024 від позивача до суду надійшла заява №583 від 12.03.2024 про збільшення позовних вимог, в якій останній збільшив суму основного боргу з орендної плати за спірний період до 77922,30 грн.

20.03.2024 судом відкладено розгляд справи на 26.04.2024 у зв`язку із неявкою сторін.

22.04.2024 від відповідача надійшла заява б/н від 19.04.2024 про приєднання до матеріалів справи розрахунку платежів за період з 28.10.2019 по 30.09.2022 по спірному договору оренди №289 від 28.10.2019. Відповідно до такого розрахунку кінцеве сальдо суми основної заборгованості відповідачки становить 4952,82 грн.

26.04.2024 у зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. у відпустці, судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 26.04.2024 розгляд справи було призначено на 20.05.2024.

20.05.2024 розгляд справи не відбувся, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення судового засідання, у Миколаївській області та місті Миколаєві тривала повітряна тривога.

Ухвалою суду від 20.05.2024 розгляд справи призначено на 12.06.2024.

Ухвалою суду від 12.06.2024 замінено первісного позивача у справі Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод».

У підготовчому засіданні 12.06.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 77922,30 грн, а відповідачка визнала позовні вимоги в частині стягнення 4952,82 грн основного боргу.

За приписами п.2) ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

За таких обставин, судом розглядаються вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 77922,30 грн.

У судовому засіданні 12.06.2024 суд оголосив про початок розгляду справи по суті.

В ході розгляду справи та в судовому засіданні 12.06.2024 представник позивача та відповідачка підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 12.06.2024 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

28.10.2019 між Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод», як орендодавцем, та фізичною особою-підприємець Стасюк Тетяною Володимирівною, як орендарем, було укладено договір оренди №289 нерухомого майна, що належить до державної власності, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул.1-ша Слобідська, 120, що знаходиться на балансі ДП «Миколаївський бронетанковий завод» (далі Договір) (а.с.9-12), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: у формі приміщень першого поверху трьох поверхового корпусу №34 адміністративного, літера А-3, за технічним паспортом (далі Майно), площею 155,2 кв.м, що розміщене за адресою: м.Миколаїв, вул.1-ша Слобідська, 120, та перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку (висновком про вартість/актом оцінки) станом на 30.04.2019, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Миколаївська оціночна компанія» (33682290) та становить 394980,00 грн без врахування ПДВ (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення їдальні без продажу товарів підакцизної групи.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно за актом приймання-передавання від 28.10.2019, який підписано уповноваженими представниками орендаря та орендодавця, і скріплений їх печатками (а.с.16).

Як вбачається з п.3.1 Договору, орендна плата переховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету на р/р UA4014003 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Миколаївській області, одержувач коштів управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві, ідентифікаційний код: 37992781, МФО:899998, код платежу 22080300, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок орендодавця. До 15 числа орендар зобов`язаний надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України). На вимогу орендодавця орендар зобов`язаний проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Відповідно до п.3.2 Договору базова орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (далі Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (серпень 2019 року) 1966,91 грн. На підставі ст.21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» сторони дійшли згоди, що розмір щомісячної орендної плати починаючи з жовтня 2019 року становить 6000,0 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно п.3.5 Договору, оренда плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п.3.6 Договору, у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається на основі розміру орендної плати, зазначеного в абз.2 п.3.1 даного договору, за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно до п.3.9 Договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. Зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та орендодавцю, підлягає заліку в рахунок подальших платежів.

Відповідно до п.9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Договір укладено на строк 2 роки 364 днів, що діє з 28 жовтня 2019 року по 26 жовтня 2022 року включно (п.10.1 Договору).

За твердженнями позивача, відповідачка перестала користуватися орендованим майном з 01.10.2022, а тому нарахування орендної плати здійснювалось в повному обсязі до 30.09.2022.

Позивач вказує, що за період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року відповідно до умов Договору ним нараховано 161915,57 грн орендної плати, яка відповідачкою часткового сплачена на суму 83993,27 грн, що також підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с.69-85).

Позивач стверджує, що відповідачка несвоєчасною та неповною сплатою орендної плати у період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року порушила зобов`язання, визначені спірним договором, в зв`язку з чим зобов`язана сплатити суму заборгованості у розмірі 77922,30 грн.

Відповідачка вказує, що відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» та постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» вона мала правомірні очікування, що позивач, який відноситься до державного сектору економіки та входить до складу державного оборонного концерну здійснюватиме нарахування орендної плати у розмірі 50% до завершення карантину чи воєнного стану, або відповідних змін у законодавстві, які відповідачкою у спірний період і сплачувались.

Відповідачка також визнає позовні вимоги в частині стягнення 4952,82 грн основного боргу, оскільки відповідно до виконаного нею контррозрахунку платежів за період з 28.10.2019 по 30.09.2022 по спірному договору оренди №289 від 28.10.2019 кінцеве сальдо суми основної заборгованості становить 4952,82 грн.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору найму (оренди).

За приписами ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1 ст.760 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з п.3.1 Договору, орендна плата переховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок орендодавця.

Відповідно до п.3.2 Договору, на підставі ст.21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» сторони дійшли згоди, що розмір щомісячної орендної плати починаючи з жовтня 2019 року становить 6000,0 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно п.3.5 Договору, оренда плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п.3.6 Договору, у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається на основі розміру орендної плати, зазначеного в абз.2 п.3.1 даного договору, за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Позивачем за період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року відповідно до наведених умов Договору нараховано 161915,57 грн орендної плати, яка відповідачкою часткового сплачена у сумі 83993,27 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с.69-85) та не спростовано позивачем.

Позивач стверджує, що відповідачка несвоєчасною та неповною сплатою орендної плати у період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року порушила зобов`язання, визначені спірним договором, в зв`язку з чим зобов`язана сплатити основну суму заборгованості у розмірі 77922,30 грн.

Відповідачка посилаючись на приписи постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» та постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» вказує на правомірні очікування того, що позивач, який відноситься до державного сектору економіки та входить до складу державного оборонного концерну, здійснюватиме нарахування орендної плати у розмірі 50% до завершення карантину чи воєнного стану, або відповідних змін у законодавстві, які відповідачкою у спірний період і сплачувались.

Згідно частин 4, 6 ст.762 ЦК України, наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (далі Постанова №611) врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, зокрема у пункті 1 цієї постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, здійснюється у розмірі:

- 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

- 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

Орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

За змістом пункту 1 додатку №2 до Постанови №611 «Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків», до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Згідно п.1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення їдальні без продажу товарів підакцизної групи.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі Постанова №634) визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (пункт 15), та врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном у період воєнного стану.

Підпунктами 1-3 пункту 1 Постанови №634 встановлено, що:

1) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна:

фізичні особи та фізичні особи - підприємці, які були призвані або прийняті на військову службу після оголошення воєнного стану;

які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь) (далі - визначені території);

2) на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене:

- на територіях Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Запорізької, Миколаївської областей і м. Києва (крім адміністративно-територіальних одиниць на визначених територіях);

- у закладах культури і освіти, якщо об`єкт оренди було передано в оренду на погодинній основі;

3) на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 травня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях Кіровоградської, Дніпропетровської, Житомирської, Одеської областей.

У абзаці 3 підпункту 4 пункту 1 такої постанови передбачено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24.02.2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка як орендар, який використовувала у спірний період нерухоме державне майно для розміщення їдальні без продажу товарів підакцизної групи, відповідно до приписів Постанов №611 та №634, мала право на зниження орендної плати на 50 відсотків.

Пунктом 2 Постанови №611, зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

До того ж, відповідно до підпункту 5 пункту 1 Постанови №634, звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.

З огляду на положення таких постанов Кабінету Міністрів України нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктами 1 Постанов №611 та №634, є державним регулюванням такої плати.

За спірним договором орендодавцем державного майна є Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод», а отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину та воєнного стану може тільки позивач, як орендодавець.

Оскільки вказані постанови Кабінету Міністрів України не встановлюють будь-якої процедури надання передбачених ними звільнень і знижок, у тому числі не передбачають необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, суд вважає, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктами 1 таких постанов, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди такими постановами не вимагається.

Враховуючи звернення відповідачки з заявами від 22.09.2020, від 23.10.2020, від 14.01.2021, від 14.05.2021, від 10.06.2021, від 01.07.2021 (а.с.106-112) до позивача, як орендодавця за спірним договором, про перерахунок орендної плати, суд вважає, що згідно з Постановою №611, починаючи з дати встановлення карантину та в подальшому згідно з Постановою №634 на період дії воєнного стану, нарахування орендної плати за Договором підлягає здійсненню у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати.

Позивачем за період з жовтня 2019 року по вересень 2022 року відповідно до пунктів 3.2-3.6 Договору нараховано 161915,57 грн орендної плати.

Відповідачка вказує на те, що нею було частково сплачено суму основної заборгованості, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с.69-85) та не спростовано позивачем.

Відповідачка визнає позовні вимоги в частині стягнення 4952,82 грн основного боргу, оскільки відповідно до виконаного нею контррозрахунку платежів за період з 28.10.2019 по 30.09.2022 по спірному договору оренди №289 від 28.10.2019 кінцеве сальдо суми основної заборгованості становить 4952,82 грн .

Суд, перевіривши такий контррозрахунок відповідачки (а.с.201,202), вважає його арифметично вірним та правильним, оскільки він виконаний відповідачкою з урахуванням приписів Постанов №611 та №634, тобто з нарахуванням орендної плати з 12.03.2020 у розмірі 50% від встановленої спірним договором оренди №289 від 28.10.2019 ставки.

Позивачем такий контррозрахунок відповідачки не спростовано та не заперечено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає 4952,82 грн суми основного боргу за спірним договором оренди №289 від 28.10.2019.

Щодо заявленого відповідачкою клопотання про застосування до вимог позивача наслідків спливу строку позовної давності, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Періодом виникнення спірної заборгованості є жовтень 2019 року - вересень 2022 року.

Відповідно до приписів п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, у спірних правовідносинах з 24.02.2022 перебіг позовної давності зупинився, а тому суд не вбачає правових підстав для застосування до вимог позивача наслідків спливу строку позовної давності.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

За загальними приписами ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Проте, відповідно до приписів ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору.

До того ж, відповідно до приписів ч.1 ст.130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За такого, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1342,0 грн, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій, як відповідачки (наявність суми основної заборгованості у розмірі 4952,82 грн) так і позивача (неправомірне нарахування орендної плати з 12.03.2020 у 100% розмірі). Інша частина суми сплаченого позивачем судового збору підлягатиме поверненню позивачу з Державного бюджету України за його клопотанням.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бронетанковий завод» 4952,82 грн основного боргу та 1342,0 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 21.06.2024 року.

Суддя М.В.Мавродієва