ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м. Дніпро Справа № 904/3924/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.,

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Загинайко Т.В.) від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопавлівський елеватор", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн", м. Бориспіль

про стягнення 1 281 495 грн. 86 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопавлівський елеватор" про стягнення 1 281 495 грн. 86 коп., що складає 804 904 грн. 14 коп. упущеної вигоди відповідно до контракту від 27.02.2022 № С-270223-2, 96 591 грн. 72 коп. компенсації залізничного тарифу за переадресування вагонів зі ст. Одеса-Порт до ст. Чорноморськ-Порт та 380 000 грн. 00 коп. плата за понаднормове користування вагонами

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23 в позові відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:

- не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що умовами договору зберігання не передбачена можливість вирішення спірних питань щодо якості товару після вибуття товару з території відповідача. Апелянт зазначає, що як при прийнятті на зберігання, так і при навантаженні у вагони, визначення якості зерна здійснюється лабораторією відповідача без участі представників позивача, тому, на думку апелянта, за наявності спору складені лабораторією відповідача документи не можуть слугувати беззаперечним доказом якості зерна. Апелянт стверджує, що невідповідність якості зерна не може бути виявлена при візуальному огляді, тому про невідповідність якості зерна, заявленого відповідачем в посвідченнях про якість, позивач міг дізнатися лише при доставці зерна в місце вивантаження (порт). При цьому, посилаючись на те, що в момент завантаження кукурудзи вагони було герметично закрито та опломбовано і до неї не було доступу зі сторони як позивача, так і третіх осіб, апелянт вважає, що встановлений законодавством для повідомлення про неналежну якість триденний термін для позивача повинен обраховуватися не з моменту відправки вагонів, а з моменту відкриття цих вагонів на станції призначення;

- не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підпис представника позивача на товарно-транспортних накладних свідчить про прийняття товару зі зберігання у належній якості. Так, апелянт стверджує, що надані відповідачем накладні є товарно-транспортними накладними, що оформлюються при перевезенні вантажу автомобільним транспортом, а даному випадку перевезення здійснювалося залізничним транспортом. У зв`язку з чим, вважає, що такі ТТН взагалі не несуть будь-яких юридичних наслідків;

- не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що акти спільного визначення якості № 6 та № 7 від 13.03.2023 року є неналежними доказами через невідповідність вказаних актів Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах. Посилаючись на те, що вказана Інструкція втратила чинність, апелянт зазначає, що хоча сторони і передбачили в договорі можливість її застосування, спірні акти складалися не за участі позивача і відповідача, а за участі представників незалежної лабораторії, для яких застосування цієї Інструкції не вимагалося. При цьому апелянт зауважує, що спірні акти не містять заперечень чи зауважень відповідача, хоча представники останнього брали безпосередню участь у спільному відборі проб;

- зауважує, що зазначивши в оскаржуваному рішенні про те, що рішення про переадресацію вагонів із зерном та понесення додаткових втрат було ухвалене позивачем самостійно без будь-якого повідомлення відповідача, суд першої інстанції не вказав положень ані законодавства, ні договору, на підставі яких таке погодження мало здійснюватися позивачем.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 22.04.2024 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 17.06.2024 р.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопавлівський елеватор" подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23 залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає наступне:

- звертає увагу на те, що умовами договору визначений момент пред`явлення поклажодавцем претензій з приводу якості продукції одночасно з її одержанням. При цьому, посилаючись на умови договору, відповідач вказує на те, що за наявності претензії щодо якості продукції поклажодавець має право ініціювати звернення до незалежної акредитованої лабораторії, чого позивачем зроблено не було. Водночас, відповідач стверджує, що під час завантаження продукції у вагони позивач не був позбавлений можливості здійснити перевірку якості зерна, його уповноважений представник був присутній при завантаженні, а тому не відповідає дійсності твердження апелянта про те, що встановлений законодавством триденний строк для повідомлення про неналежну якість для позивача повинен обраховуватися не з моменту відправки вагонів, а з моменту відкриття цих вагонів на станції призначення;

- щодо незгоди апелянта з підписаними сторонами товарно-транспортними накладними, відповідач наголошує на тому, що посилання на товарно-транспортні накладні викликано виключно дотриманням умов договору, у відповідності до яких відпуск продукції з території зернового складу здійснюється за товарно-транспортною (та/або залізничною) накладною. Зі змісту же залізничної накладної вбачається, що її реквізити заповнюються вантажовідправником (ТОВ "Натан Констракшн"), залізницею та вантажоодержувачем (Одеса-порт). Тобто ані зерновий склад, ані поклажодавець не мають права вносити свої записи до залізничної накладної, у зв`язку з чим сторони скористались своїм правом засвідчити передачу продукції в товарно-транспортній накладній;

- щодо посилання апелянта на акти спільного визначення якості № 6 та № 7 від 13.03.2023 року, відповідач вказує на те, що не зважаючи на факт прибуття представників зернового складу до Терміналу Одеського морського торгівельного порту, фактично акти цими представниками підписані не були, а відповідно зазначені в цих актах показники якості відповідачем не визнані. При цьому звертає увагу на порушення позивачем порядку спільного визначення якості продукції, зокрема порядку відбору проб, що передбачено Інструкцією про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах;

- щодо посилань апелянта на відсутність жодних зауважень до стану та якості вагонів зі сторони відповідача, останній зазначає, що відповідно до умов договору обов`язок надання під завантаження чистих залізничних вагонів покладається на поклажодавця, тому відповідач не мав пред`являти будь-які претензії щодо якості вагонів;

- також вважає, що апелянтом не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди.

Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн" не скористалося своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечило явку представника, про час та місце судового засідання було повідомлено апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представників третьої особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ", як поклажодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснопавлівський елеватор", як зерновим складом, було укладено договір від 16.02.2023 №79 складського зберігання сільськогосподарської продукції (надалі Договір) (т.1, а.с.12-20).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що поклажодавець передає на зберігання зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (надалі продукція, зерно), а зерновий склад зобов`язаний прийняти продукцію на зберігання на умовах, визначених цим договором та повернути її поклажодавцю у схоронності.

Предметом цього договору є комплекс послуг, що надаються зерновим складом з приймання, сушки, доробки і знеособленого зберігання зернових, зернобобових та олійних культур, що надійшли від поклажодавця, забезпечення їх збереження та відпуск поклажодавцю, на умовах оплати поклажодавцем наданих зерновим складом послуг (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору зерновий склад приймає від поклажодавця продукцію фактичної якості. Якість продукції визначається лабораторією зернового складу (далі по тексту ВТЛ зернового складу).

Пунктом 2.2 Договору визначено, що якість продукції, переданої на зберігання, повинна відповідати вимогам діючих в Україні державних стандартів та наступним базисним показникам якості, зокрема кукурудза: вологість 14%, смітна домішка 2,0%, зернова (олійна) домішка 10%, та підтверджуватися аналізною карткою, виданою зерновим складом. Зерновий склад в процесі зберігання зерна зобов`язаний не допускати зниження якості зерна гірше базисних кондицій.

Згідно з пунктом 4.2 Договору зерновий склад надає поклажодавцю комплекс послуг, які включають приймання (вивантаження, зважування, визначення якості та ін.), доробку, вентилювання, зберігання, відпуск (відвантаження або переоформлення) продукції та інші додаткові послуги, необхідні для уникнення псування і втрати якості продукції протягом усього часу знаходження її на зберіганні з метою доведення кості продукції до рівня, що забезпечує оптимальний режим тривалого зберігання, за рахунок поклажодавця.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що зерновий склад відпускає/переоформляє продукцію поклажодавця або уповноваженій особі поклажодавця після отримання: - письмової заяви поклажодавця, підписаної керівником поклажодавця (або його представником) та скріпленої його печаткою, яка повинна містити: найменування та кількість зерна до відвантаження, вид відвантаження (залізничним чи автомобільним транспортом), повне найменування та код ЄДРПОУ вантажоодержувача, повну адресу місця розвантаження; - довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей та одного з таких документів: - оригіналу складської квитанції, - оригіналу простого або нерозділеного подвійного складського свідоцтва; - одночасно представлені оригінали розділених частин подвійного складського свідоцтва; - складське свідоцтво (частина А) подвійного складського свідоцтва і оригінал документа про сплату всієї суми кредиту і відсотків за ним, отриманого за заставним свідоцтвом (частина Б).

Відповідно до пункту 5.13 Договору відпуск продукції з території зернового складу здійснюється за товарно-транспортною (та/або залізничною) накладною, в присутності поклажодавця. Максимально граничну масу вантажу визначає перевізник та повідомляє про це зерновий склад до завантаження зерна у транспортний засіб.

Згідно з пунктом 5.15 Договору всі претензії з приводу якості продукції поклажодавець має заявити у письмові формі одночасно з її одержанням. Якість продукції, яка повертається поклажодавцю зі зберігання визначається лабораторією зернового складу та зазначається у якісному посвідченні. Підпис представника поклажодавця на документі з відвантаження продукції свідчить про прийняття продукції зі зберігання у належній якості та відсутності претензій щодо якості поверненої продукції.

Пунктом 5.19 Договору визначено, що при виникненні розбіжностей по якості зерна, зерновий склад і поклажодавець за згодою сторін діють в наступному порядку:

5.19.1 здійснюють спільне відбирання зразків, яке проводиться ручним щелеподібнім пробовідбірником (щупом), що забезпечує відбирання зерна по всій висоті насипу, методом перетину потоку зерна;

5.19.2. при вивантаженні продукції в вагони: лаборант зернового складу, спільно з представником власника вантажу відбирає зразки зерна, складають і підписують акти відбору проб, пломбує зразки. Проводиться повторний аналіз відібраних проб у ВТЛ зернового складу. Якщо сторони не можуть дійти згоди, то опломбовані зразки з актами відбору протягом 24 годин з моменту їх відібрання направляють для проведення необхідних досліджень та визначення якісних показників продукції до погодженої сторонами незалежної акредитованої лабораторії: Державне підприємство "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" (місцезнаходження: 03190 м. Київ, вул. Януша Корчака 9/12). Висновки такої лабораторії є остаточними та обов`язковими для сторін. Витрати на проведення лабораторних випробувань покладаються на поклажодавця. Зерновий склад компенсує витрати на проведення лабораторних випробувань, якщо лабораторією встановлено зниження якості відповідної продукції у порівнянні з якістю, визначеною на момент прийнята продукції на зберігання зерновим складом. При вивантаженні продукції в вагони представником поклажодавця перевіряється збереження цілісності пломб на вагонах.

Відповідно до пункту 5.23 Договору керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що під час дії цього Договору та існування між ними договірних відносин в сфері зберігання зерна, в іншому, що не врегульовано цим Договором, сторони керуються процедурою ведення обліку й оформлення операцій із зерном, передбаченою Інструкцією "Про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах", яка була затверджена наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 №661 не зважаючи на те, що вона втратила свою чинність, до прийняття відповідного діючого нормативного акту.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що строк зберігання продукції встановлюється сторонами до 01.06.2023 (граничний/кінцевий термін зберігання продукції).

Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 11.1 Договору).

Також сторонами було підписано додатки №1-№4 до договору: - "Тарифи на послуги зернового складу" (т.1, а.с.17-19) та угоду від 16.02.2023 №1 до Договору, якою внесено зміни до Договору (т.1, а.с.20).

На виконання умов Договору відповідач у період з 17.02.2023 по 27.02.2023 прийняв від позивача продукцію на зберігання, а саме: - кукурудзу 3 класу 2022 року врожаю у кількості 1 467 665,00 кг (1 467,665 т), що підтверджується складськими квитанціями та картками аналізу зерна, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1, а.с.21-28), а саме:

- від 17.02.2023 №339 у кількості 267 555 кг (267,555 т), відповідно до картки від 17.02.2023 №25 аналізу зерна показники якості: вологість 14,00%, зернова домішка 10,00% (в тому числі биті зерна 1%, пошкоджені зерна 9,0%), сміттєва домішка 2,00% (в тому числі органічна домішка 0,20%, зіпсовані зерна 0,70%, прохід сита 1,10%);

- від 17.02.2023 №338 у кількості 232 445 кг (232,445 т), відповідно до картки від 17.02.2023 №24 аналізу зерна показники якості: вологість 14,00%, зернова домішка 10,00% (в тому числі биті зерна 1%, пошкоджені зерна 9,0%), сміттєва домішка 2,00% (в тому числі органічна домішка 0,20%, зіпсовані зерна 0,70%, прохід сита 1,10%);

- від 23.02.2023 №348 у кількості 797 057 кг (797,057 т), відповідно до картки від 23.02.2023 №26 аналізу зерна показники якості: вологість 14,00%, зернова домішка 10,00% (в тому числі биті зерна 5%, пошкоджені зерна 5,0%), сміттєва домішка 2,00% (в тому числі органічна домішка 0,20%, зіпсовані зерна 0,50%, прохід сита 1,30%);

- від 27.02.2023 №353 у кількості 170 608 кг (170,608 т), відповідно до картки від 27.02.2023 №27 аналізу зерна показники якості: вологість 14,00%, зернова домішка 10,00% (в тому числі биті зерна 1%, пошкоджені зерна 9,0%), сміттєва домішка 2,00% (в тому числі органічна домішка 0,20%, зіпсовані зерна 0,70%, прохід сита 1,10%).

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ", як продавцем, та ВG-MARINUS LTD, як покупцем, було укладено контракт від 27.02.2023 №С-270223-2 (надалі Контракт) (т.1, а.с.47-55), згідно з умовами якого продавець зобов`язується поставити та продати товар покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар на умовах та в строки, визначенні цим контрактом.

Відповідно до пункту 1 Контракту товаром є кукурудза 3-го класу українського походження, врожаю 2022 року, насипом.

Пунктом 1.1 Контракту визначено норми якості товару кукурудза 3 класу: - вологість, %, не більше 14,5%; - сміттєва домішка - не більше 2,0%; - зернова домішка - не більше 10%, в т.ч. зіпсовані не більше 1,0 %, биті - не більше 5,0 %, пошкоджені - не більше 5,0 % (з них не більше 2% теплового пошкодження); - амброзія 5 шт/кг; - зараження шкідниками не допускається; - афлатоксини макс. 20 РРВ. Товар має бути вільним від карантинних та санітарних об`єктів, отруйних або шкідливих речовин, пестицидів та залишків фуміганту. Зараження живими шкідниками зерна не допускається. Товар повинен відповідати вимогам медико-біологічних, фітосанітарних та ветеринарних норм якості, прийнятим в Україні, без шкідливої домішки і супроводжуватися документами встановленого зразку. Товар має бути поставлений у здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження під час сушіння; мати властивий здоровому зерну запах (без затхлого, пліснявого, інших сторонніх запахів), мати нормальний колір відповідно до певних сортових ознак. Інші показники якості Товару відповідно до ДСТУ 4525:2006.

Відповідно до пункту 4.1 Контракту пункт поставки товару: DАР, Одеський морський торговельний порт, ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" відповідно до Інкотермс 2020, згідно з ІНКОТЕРМС 2020 і умовами цього Контракту.

Також між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ", як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн", як експедитором, було укладено договір від 22.02.2023 №2022-2023/ТЕО транспортно-експедиторського обслуговування (надалі Договір транспортно-експедиторського обслуговування) (т.1., а.с.56-63).

Згідно з пунктом 2.1 вказаного Договору клієнт доручає, а експедитор приймає на себе обов`язки від свого імені та за рахунок клієнта виконати доручення щодо здійснення транспортного експедирування вантажів клієнта залізничним рухомим складом в межах України та/або на експорт/імпорт.

В подальшому, позивач листом від 27.02.2023 №774 просить відповідача відвантажити залізничним транспортом зерно кукурудзу 3 класу, врожаю 2023, в кількості 1470,00 метричних тон +/- 5% згідно складських накладних та гарантує оплату послуги (т.1, а.с.64).

Також позивач направив відповідачеві заявку від 27.02.2023 №775 на відвантаження зерна, якою просить на підставі договору від 16.02.2023 №16 складського зберігання сільськогосподарської продукції здійснити відвантаження наступного зерна: культура кукурудза 3 класу, врожаю 2022 року, в кількості 1 470,00 тон +/-5%, вид транспорту: вагони згідно складських квитанцій. Також, 27.02.2023р. Відповідач отримав від Позивача лист №775 з проханням провести відвантаження наступного зерна: культура кукурудза 3 класу, обсяг 1470,00 т +-/ %5, рік врожаю 2022 року, вид транспорту вагони, дата відвантаження 03.03.2023 10.03.2023 (т.1,а.с.65).

Разом з листами позивач надав довіреність від 03.03.2023 №, видану на ім`я Глущенка Сергія Володимировича на отримання від ТОВ "Краснопаплівський елеватор" цінностей, а саме: відвантаження кукурудзи у кількості 1470,0 т) згідно договору від 16 лютого 2023 №79 складського зберігання сільськогосподарської продукції (т.1.а.с.67).

В матеріалах справи міститься копія довіреності від 28.02.2023 №2802/1-н, видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн" експедитору ОСОБА_1 на отримання від ТОВ "Юг-Газ" цінностей, а саме: 1470 т зерна кукурудзи ст. Білявка за договором від 22.02.2023 №2202-2023/ТЕО транспортно-експедиторського обслуговування (т.1.а.с.66).

На виконання Договору та листів позивача відповідач здійснив відвантаження продукції кукурудзи 2022 року врожаю у кількості 1 466 600,00 кг (1 466,600 т), що підтверджується наступними документами:

- накладна від 06.03.2023 №43317460 (вагони: 95987186, 95987202, 98214018, 95987228), товарно-транспортна накладна від 06.03.2023 №375 (вагон 95987202), товарно-транспортна від 06.03.2023 №376 (вагон 95987186), товарно-транспортна накладна від 06.03.2023 №377 (вагон 98214018), товарно-транспортна накладна від 06.03.2023 №378 (вагон 95987228) (т.1,а.с.29-30, т.2, а.с.7-12);

- накладна від 07.03.2023 №43325380 (вагони: 95987210, 98214042, 98217185, 98217201, 95700175, 95955514), товарно-транспортна накладна від 07.03.2023 №379 (вагон 98214042), товарно-транспортна накладна від 07.03.2023 №380 (вагон 98217201), товарно-транспортна від 07.03.2023 №381 (вагон 98217185), товарно-транспортна накладна від 07.03.2023 №382 (вагон 95987210), товарно-транспортна накладна від 07.03.2023 №383 (вагон 95700175), товарно-транспортна накладна від 07.03.2023 №384 (вагон 95955514) (т.1, а.с.32-33, т.2., а.с.12-18);

- накладна від 08.03.2023 №43328806 (вагони: 95924189, 95987236, 98208945, 95924239), товарно-транспортна накладна від 08.03.2023 №385 (вагон 95924189), товарно-транспортна накладна від 08.03.2023 №386 (вагон 95924239), товарно-транспортна накладна від 08.03.2023 №387 (вагон 98208945), товарно-транспортна накладна від 08.03.2023 №388 (вагон 95987236) (т.1, а.с.36-37, т.2, а.с.19-23);

- накладна від 09.03.2023 №43334705 (вагони: 98208937, 95221651, 95221669, 95221800). товарно-транспортна накладна від 09.03.2023 №389 (вагон №98208937), товарно-транспортна накладна від 09.03.2023 №390 (вагон 95221651), товарно-транспортна накладна від 09.03.2023 №391(вагон № 95221669), товарно-транспортна накладна від 09.03.2023 №392 (вагон 95221800), (т.1, а.с.39-40, т.2, а.с.24-28);

- накладна від 10.03.2023 №43338318 (вагони: 95221685, 95221859), товарно-транспортна накладна від 10.03.2023 №393 (вагон 95221685), товарно-транспортна накладна від 10.03.2023 №394 (вагон 95221859) (т.1, а.с.42-43, т.2, а.с.29-31);

- накладна від 15.03.2023 №43372077, товарно-транспортна накладна від 15.03.2023 №395 (вагон 95986733) (т.1, а.с.45, т.2, а.с.32).

Як вбачається з залізничних накладних відправником вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн", одержувачем Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Іптернейшнл", власник вантажу Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ".

В оскаржуваному рішенні зазначено, що у судовому засіданні судом першої інстанції було досліджено оригінали вказаних товарно-транспортних накладних.

В матеріалах справи міститься копія журналу реєстрації зважування вантажів на залізничних вагах Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопавлівський елеватор" (т.2, а.с.33-35).

Керуючись пунктом 10.1 Інструкції "Про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах", затвердженої наказом Мінагрополітики від 13.10.2008 №661 (Інструкція втратила чинність, проте сторони в Договорі (пункт 5.23) домовилися про те, що під час дії Договору будуть керуватися саме цієї інструкцією) під час відвантаження продукції ВТЛ зернового складу (відповідача) були визначені наступні показники якості, а саме:

- вагон 98214018: вологість - 13,9%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,6% (посвідчення про якість зерна від 06.03.2023 № 018237) (т.2,а.с.31);

- вагон 95987228: вологість - 13,5%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,7% (посвідчення про якість зерна від 06.03.2023 № 018238) (т.2,а.с.31);

- вагон 95987186: вологість - 13,8%, смітна домішка - 2,0%: зернова домішка - 9,3% (посвідчення про якість зерна від 06.03.2023 № 018236) (т.1,а.с.31);

- вагон 95987202: вологість - 13,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 10,0% (посвідчення про якість зерна від 06.03.2023 № 018235) (т.1,а.с.31);

- вагон 98217185: вологість - 14,5%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,8% (посвідчення про якість зерна від 07.03.2023 № 018246) (т.1,а.с.34);

- вагон 95987210: вологість - 13,8%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 8,2% (посвідчення про якість зерна від 07.03.2023 №018247) (т.1,а.с.34);

- вагон 98214042: вологість - 14,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 10,0% (посвідчення про якість зерна від 07.03.2023 №018244) (т.1,а.с.34);

- вагон 98217201: вологість - 13,9%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,9% (посвідчення про якість зерна від 07.03.2023 №018245) (т.1.а.с.34);

- вагон 95955514: вологість - 14,5%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,8% (посвідчення про якість зерна від 07.03.2023 №018249) (т.1,а.с.35);

- вагон 95700175: вологість - 14,5%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,2% (посвідчення про якість зерна від 07.03.2023 №018245) (т.1,а.с.35);

- вагон 95924239: вологість - 13,6%, смітна Домініка - 2,0%, зернова домішка - 9,0% (посвідчення про якість зерна від 08.03.2023 №018253) (т.1,а.с.38);

- вагон 95924189: вологість - 13,8%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,7% (посвідчення про якість зерна від 08.03.2023 №018252) (т.1,а.с.38);

- вагон 95987236: вологість - 13,6%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,4% (посвідчення про якість зерна від 08.03.2023 №018255) (т.1,а.с.38);

- вагон 98208945: вологість - 13,7%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,9% (посвідчення про якість зерна від 08.03.2023 №018254) (т.1,а.с.38);

- вагон 95221800: вологість - 14,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,7% (посвідчення про якість зерна від 09.03.2023 №018264) (т.1,а.с.41);

- вагон 95221669: вологість - 14,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,7% (посвідчення про якість зерна від 09.03.2023 №018263) (т.1,а.с.41);

- вагон 95221651: вологість - 14,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,8% (посвідчення про якість зерна від 09.03.2023 №018262) (т.1,а.с.41);

- вагон 98208937: вологість - 13,8%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,3% (посвідчення про якість зерна від 09.03.2023 №018253) (т.1,а.с.41);

- вагон 95221685: вологість - 14,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 9,8% (посвідчення про якість зерна від 10.03.2023 № 018266) (т.1,а.с.44);

- вагон 95221859: вологість - 14,0%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 10,0% (посвідчення про якість зерна від 10.03.2023 №018267) (т.1.а.с.44);

- вагон 95986733: вологість - 13,8%, смітна домішка - 2,0%, зернова домішка - 7,2% (посвідчення про якість зерна від 15.03.2023 №018284) (т.1,а.с.46);

Як зазначає позивач після прибуття відвантаженої відповідачем продукції у Одеський морський торговельний порт (ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл") лабораторією Порта було виявлено неналежну якість зерна. Так, Терміналом було встановлено, що продукція у вагонах №95924239, 95924189, 98208945, 95987236, 95987210, 95700175, 98217201, 95955514, 98217185, 98214042, 95987186, 95987202, 98214018, 95987228, не відповідає по наступним показникам: Запах, Амброзія, Сміттєва домішка, Зіпсовані зерна, Вологість, Зараженість, про що зазначено у листах Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернешнл", копії яких містяться в матеріалах справи (т.1,а.с.69-71).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з виникненням розбіжностей у визначенні показників якості продукції, яка надійшла до Терміналу Одеського морського торгівельного порту у вищезазначених вагонах, на вимогу позивача представники відповідача прибули на Термінал для спільного визначення якості зерна. За результатами спільного відбору проб були складені акти від 13.03.2023 №6 та №7 спільного визначення якості, в яких Термінал Одеського морського торгівельного порту визначив показники якості продукції. Не зважаючи на той факт, що представники зернового складу прибули до Терміналу Одеського морського торгівельного порту для спільного відбору проб, проте фактично Акти представниками відповідача не були підписані, а, відповідно, зазначені в цих Актах показники якості не визнані відповідачем (т.1, а.с.72-75).

В подальшому лабораторію Терміналу було визначено можливість проведення доробки зерна, що прибуло у вагонах №№95924189, 95987210, 98214042, 95987202, 95987186, 95221859, 98208937.

В матеріалах справи містяться копії попередніх розрахунків доробки зерна, які містять відмітку відповідача, про ознайомлення, а саме:

- попередній розрахунок від 14.03.2023 №ОЛ-441960 (т.1.а.с.84);

- попередній розрахунок від 14.03.2023 №ОЛ-441961 (т.1,а.с.83);

- попередній розрахунок від 14.03.2023 №ОЛ-442077 (т.1.а.с.83);

- попередній розрахунок від 14.03.2023 №ОЛ-442078 (т.1,а.с.82);

- попередній розрахунок від 14.03.2023 №ОЛ-442098 (т.1.а.с.82);

За результатами доробки Терміналом було надано розрахунки виконаних послуг, які містять відмітку відповідача про ознайомлення, а саме:

- розрахунок виконаних послуг від 14.03.2023 №397306 (т.1, а.с.86);

- розрахунок виконаних послуг від 15.03.2023 №397304 (т.1, а.с.86);

- розрахунок виконаних послуг від 15.03.2023 №397310 (т.1, а.с.87);

- розрахунок виконаних послуг від 15.03.2023 №397317 (т.1, а.с.87);

- розрахунок виконаних послуг від 15.03.2023 №397318 (т.1, а.с.88);

- розрахунок виконаних послуг від 16.03.2023 №397550 (т.1, а.с.85);

- розрахунок виконаних послуг від 16.03.2023 №397551 (т.1, а.с.85).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами доробки зерна, яке надійшло у 7 вагонах, маса зерна була зменшена на 6,806 т.

Позивач зазначає, що доробка зерна у 10 вагонах №98214018, 95987228, 98208945, 95987236, 98217185, 98217201, 95221651, 95221669, 95221685, 95221800 на Терміналі була неможлива, відтак зерно не могло бути прийняте на Терміналі, та посилається на відповідні листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернешнл" від 14.03.2023 та від 16.03.2023 (т.1, а.с.92-94).

В подальшому позивачем було оформлено комерційну пропозицію від 14.03.2023 №992/1 щодо пошуку нових партнерів (покупців) для реалізації продукції (т.1, а.с.89).

Відповідно до протоколу від 15.03.2023 зустрічі керівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ" та ВG-MARINUS LTD (покупець за контрактом від 27.02.2023 №С-270223-2) покупець погодився прийняти зерно, яке не прийняте (не буде прийняте) на Терміналі ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" у новому місці поставки Морський торговельний порт "Чорноморськ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" з відповідним коригуванням ціни зважаючи на якісні показники зерна (т.1, а.с.91), про що сторонами був укладений відповідний контракт від 15.03.2023 № С-150323 (т.1, а.с.95-102).

Як вбачається з пункту 3.1 Контракту, за вказаним контрактом ціна реалізації зерна на 30,00 доларів за тонну нижча, ніж за Контрактом від 27.02.2023 № С-270223-2.

Для доставки зерна до Морського торговельного порту "Чорноморськ" позивачем було переадресовано вагони №№98214018, 95987228, 98208945, 95987236, 98217185, 98217201, 95221651, 95221669, 95221685, 95221800 з Одеського морського торговельного порту, що підтверджується відповідними накладними від 17.03.2023, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1, а.с.106-118).

В матеріалах справи містяться копії протоколів досліджень Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Оіл" Лабораторія насипних вантажів, проведених в Морському торговельному порту "Чорноморськ", з яких вбачається неналежна якість зерна (т.1, а.с.119-128).

Також в матеріалах справи міститься копія рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Натан Констракшн" на оплату від 04.04.2023 №109, на загальну суму 476 591 грн. 72 коп. (компенсація залізничного тарифу за переадресацію вагонів із станції Одеса Порт до станції Чорноморськ Порт експорт; користування вагонами понаднормово), який позивачем було сплачено 25.04.2023, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.04.2023 №65 та акту від 04.04.2023 №233 виконаних робіт до договору від 22.02.2023 №2022-2023/ТЕО на транспортно-експедиційне обслуговування згідно з яким, вартість робіт, послуг складає 1 619 843 грн. 72 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.129-131).

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.05.2023 №1980 на суму 1 281 495 грн. 86 коп. щодо відшкодування завданих збитків (т.1, а.с.132-136).

Відповідач у відповіді від 31.05.2023 №31/05-1 на претензію на суму 1 281 495 грн. 86 коп. щодо відшкодування завданих збитків зазначає, що вважає претензію позивача безпідставною та необґрунтованою, а, отже, вона не підлягає задоволенню (т.1, а.с.137-140).

Позивач стверджує, що відповідачем в порушення умов Договору було допущено погіршення якісних показників зерна, яке належало на праві власності позивачеві, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві завдані збитки, відповідач проти цього заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем у позові не доведено наявності в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, його вини та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з укладеного між сторонами договору від 16.02.2023 №79, цей договір за своєю правовою природою є договором складського зберігання сільськогосподарської продукції.

Відповідно до статті 956 Цивільного кодексу України товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов`язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності. Товарний склад є складом загального користування, якщо відповідно до закону, інших нормативно-правових актів або дозволу (ліцензії) він зобов`язаний приймати на зберігання товари від будь-якої особи.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про зерно та ринок зерна" визначено, що суб`єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб`єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб`єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

Частиною 1 статті 957 Цивільного кодексу України визначено, що за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Товарний склад зобов`язаний за свій рахунок оглянути товар при прийнятті його на зберігання для визначення його кількості та зовнішнього стану (частина 1 статті 959 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

За згодою поклажодавця зберігач має право змішати речі одного роду та однієї якості, які передані на зберігання (стаття 941 Цивільного кодексу України).

Як вбачається зі складських квитанцій отримане від позивача зерно (кукурудза 3 класу) зберігалася відповідачем згідно Договору знеособлено, тобто останній мав право змішувати вказану кукурудзу із кукурудзою аналогічного виду та якості, отриманої на зберігання від інших поклажодавців.

В момент отримання зерна позивача на зберігання, відповідачем було його оглянуто та визначено кількість та якість, про що свідчать складські квитанції на зерно та картки аналізу зерна. З вказаних документів вбачається, що при прийнятті зерна його якість відповідала ДСТУ 4535:2006.

Згідно з частиною 1 статті 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Положеннями частини 2 статті 7 Закону України "Про зерно та ринок зерна" визначено, що суб`єкти зберігання зерна відповідно до укладених договорів складського зберігання із суб`єктами ринку зерна гарантують забезпечення якості та дотримання нормативів природних втрат зерна протягом терміну його зберігання.

На виконання умов Договору (пункт 5.2) після отримання листів позивача №774 та №775 з проханням провести відвантаження зерна відповідач здійснив відвантаження продукції кукурудзи 2022 року врожаю у кількості 1 466 600,00кг (1 466,600т), що підтверджується відповідними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, судом враховано, що сторони у Договорі домовились, що під час дії цього Договору та існуванню між ними договірних відносин в сфері зберігання зерна, в іншому, що не врегульовано цим Договором, сторони керуються процедурою ведення обліку й оформлення операцій із зерном, передбаченою Інструкцією "Про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах", яка була затверджена наказом Міністерства аграрної політики України від 13 жовтня 2008 №661 (надалі Інструкція), не зважаючи на те, що вона втратила свою чинність, до прийняття відповідного діючого нормативного акту (пункт 5.23 Договору).

Як вбачається з пункту 1.10 розділу V Інструкції при видачі зерновим складом партії зерна виконуються такі організаційно-технологічні операції, зокрема: ВТЛ визначає фактичні показники якості завантаженого в транспортний засіб зерна, заносить результати аналізу в картку аналізу зерна і журнал форми №3ХС-49, оформлює посвідчення про якість (форми №№ 42, 40, 41, 43) та передає результати в бухгалтерію для проведення кінцевих розрахунків.

Відповідачем відповідно до вказаної норми, при відвантаженні зерна було визначено показники якості та оформлено відповідні посвідчення про якість зерна, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, як вбачається зі змісту посвідчень якості зерна, вся продукція, яка належала позивачу та знаходилася на зберіганні відповідача, під час повернення позивачеві відповідала базисним показникам якості, визначеним ДСТУ 4525:2006 та умовами Договору.

Згідно з пунктом 5.15. Договору всі претензії з приводу якості продукції поклажодавець має заявити у письмовій формі одночасно з її одержанням. Якість продукції, яка повертається поклажодавцю зі зберігання визначається лабораторією зернового складу та зазначається у якісному посвідченні. Підпис представника поклажодавця на документі з відвантаження продукції свідчить про прийняття продукції зі зберігання у належній якості та відсутності претензій щодо якості повернутої продукції.

Як вбачається з товарно-транспортних накладних, під час відвантаження продукції був присутній уповноважений представник поклажодавця за довіреністю Глущенко С.В. Продукція була прийнята поклажодавцем без зауважень. Будь-яких листів, повідомлень або претензій під час відвантаження продукції від поклажодавця зерновий склад не отримував, а пред`явлення претензій після вибуття продукції зі зернового складу сторони в Договорі не передбачили.

Судова колегія відхиляє твердження апелянта про те, що підписані під час відвантаження продукції відповідачем та представником позивача товарно-транспортні накладні не несуть будь-яких юридичних наслідків.

Так, в пункті 5.13 Договору сторони передбачили, що відпуск продукції з території зернового складу здійснюється за товарно-транспортною та/або залізничною накладною, в присутності поклажодавця.

Водночас судова колегія звертає увагу, що зі змісту залізничної накладної вбачається, що її реквізити заповнюються вантажовідправником (ТОВ "Натан Констракшн"), залізницею та вантажоодержувачем (Одеса-порт). Тобто ані зерновий склад, ані поклажодавець не мають права вносити свої записи до залізничної накладної.

Отже, судова колегія вважає, що сторони обґрунтовано скористались передбаченим договором правом додатково засвідчити передачу продукції в товарно-транспортних накладних, від підписання яких представник поклажодавця мав змогу відмовитися, якби позивач вважав, що підписання цих документів суперечить умовам договору. Натомість сторони поміж себе додатково засвідчили передачу товару саме в товарно-транспортних накладних, а тому відповідач має право посилатися на ці накладні на підтримання своєї позиції зі спору, а суд має правові підстави надати оцінку цим доказам, що й було здійснено судом першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв в якості доказів прийняття позивачем продукції без зауважень підписані між сторонами товарно-транспортні накладні.

Також судова колегія бере до уваги, що пунктом 5.19. Договору сторони узгодили наступний порядок дій при виникненні розбіжностей по якості зерна:

5.19.1 здійснюють спільне відбирання зразків, яке проводиться ручним щелеподібним пробовідбірником (щупом), що забезпечує відбирання зерна по всій висоті насипу, методом перетину потоку зерна.

5.19.2. при вивантаженні продукції в вагони: лаборант зернового складу, спільно з представником власника вантажу відбирає зразки зерна, складають і підписують акти відбору проб, пломбує зразки. Проводиться повторний аналіз відібраних проб у ВТЛ Зернового складу. Якщо сторони не можуть дійти згоди, то опломбовані зразки з актами відбору протягом 24 годин з моменту їх відібрання направляються для проведення необхідних досліджень та визначення якісних показників продукції до погодженої сторонами незалежної акредитованої лабораторії: Державне підприємство "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" (місцезнаходження: 03190, м. Київ, вул. Януша Корчака 9/12). Висновки такої лабораторії є остаточними та обов`язковими для сторін. Витрати на проведення лабораторних випробувань покладаються на поклажодавця. Зерновий склад компенсує витрати на проведення лабораторних випробувань, якщо лабораторією встановлено зниження якості відповідної продукції у порівнянні з якістю, визначеною на момент прийняття продукції на зберігання зерновим складом.

З наведених умов Договору випливає, що сторони узгодили чіткий порядок дій для визначення якості продукції при відвантаженні її поклажодавцю, у відповідності до яких: 1) перевірка якості продукції відбувається під час її відвантаження; 2) відбір зразків здійснюється лаборантом зернового складу і представником власника вантажу; 3) у разі незгоди поклажодавця з результатами проведених аналізів, він має право ініціювати звернення до незалежної акредитованої лабораторії з метою визначення показників якості продукції; 4) сторонами погоджено конкретну лабораторію, в який мають проводитися дослідження з визначення якісних показників продукції, у разі наявності у сторін розбіжності в цьому питанні.

Однак, матеріалів справи вбачається, що позивачем під час отримання вантажу не було заявлено будь-яких зауважень щодо показників якості продукції, визначених ВТЛ зернового складу відповідача, те не було ініційовано звернення до погодженої сторонами незалежної акредитованої лабораторії з метою визначення показників якості продукції.

Отже, судова колегія вважає, що такі дії (бездіяльність) позивача свідчать про його згоду з результатами аналізів відібраних проб у ВТЛ зернового складу відповідача, а також підтвердження того, що з території зернового складу ним отримана продукція належної якості.

Судова колегія наголошує, що підписуючи договір позивач погодився з усіма умовами цього договору, зокрема, щодо процедури перевірки якості продукції.

За таких обставин, з огляду на вищенаведені умови договору, судова колегія відхиляє доводи апелянта, про те, що відсутність в момент відвантаження зерна будь-яких зауважень зі сторони представника позивача щодо якості зерна не є підставою вважати, що зерно було належної якості, а також, що позивач та експедитор усунуті від можливості перевірки якості зерна, яке відвантажував відповідач.

Позивач зазначає, що після прибуття відвантаженої відповідачем продукції у Одеський морський торговельний порт (ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл") лабораторією Порта було виявлено неналежну якість зерна. Так, Терміналом було встановлено, що продукція у вагонах №95924239, 95924189, 98208945, 95987236, 95987210, 95700175, 98217201, 95955514, 98217185, 98214042, 95987186, 95987202, 98214018, 95987228, не відповідає по наступним показникам: Запах, Амброзія, Смітгєва домішка, Зіпсовані зерна, Вологість, Зараженість.

У зв`язку з виникненням розбіжностей у визначенні показників якості продукції, яка надійшла до Терміналу Одеського морського торгівельного порту у вищезазначених вагонах, на вимогу позивача представники відповідача прибули на Термінал для спільного визначення якості Зерна. За результатами спільного відбору проб були складені акти від 13.03.2023 №6, №7 в яких Термінал Одеського морського торгівельного порту визначив показники якості продукції.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені в цих актах показники якості не визнані відповідачем, оскільки фактично вказані акти представниками відповідача підписані не були, не зважаючи на той факт, що представники зернового складу прибули до Терміналу Одеського морського торгівельного порту для спільного відбору проб.

Додатково до зазначеного судова колегія звертає увагу, що умовами Договору не передбачена можливість вирішення спірних питань щодо якості продукції після вибуття продукції з території відповідача. Але в будь-якому разі, участь у спільному визначені якості спірної партії приймають представники: вантажовідправника (ТОВ "Натан Констракшн"), власника зерна (ТОВ "Юг-Газ") та вантажоодержувача (ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл"). Тобто з огляду на Інструкцію, у представників зернового складу був відсутній обов`язок щодо прийняття участі у спільному відборі проб та арбітражному визначенні якості продукції.

Відповідно до глави 4 розділу IV Інструкції відбір проб для всіх спірних чи арбітражних визначень проводиться комісією в присутності зацікавлених сторін згідно з вимогами діючих стандартів масою, яка дозволяє сформувати проби для усіх зацікавлених сторін та забезпечити всі етапи арбітражу. При цьому, відбір проб оформлюється актом відбору у якому повинно бути вказано: час і місце складання акта, назва підприємства одержувача зерна; прізвища та посади осіб, що брали участь у відборі проб; нормативний документ, згідно з яким проведено відбір проб; вид та маса зерна; вид, номер транспортного засобу та дата надходження вантажу; дата відправлення, назва підприємства-відправника та власника зерна; номер транспортного документа; вид, номер, дата, ким видано документ, що засвідчує якість зерна; назва підприємства-одержувача; для затареної продукції кількість місць і маса; загальна маса відібраної проби, кількість виділених проб та маса кожної; вид пакування проб, чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах) опломбовані проби; наявність етикетки, що містить дані, які передбачені стандартами або технічними умовами; мета відбору проби та її направлення; інші додаткові дані, які включаються до акта з метою більш докладної характеристики проби; підписи осіб, які засвідчують факт відбору проб.

Проте, представники відповідача не приймали участь у відборі проб для визначення якості продукції та відповідних Актів про відбір проб позивач не надав. При цьому, позивач надав тільки акти від 13.03.2023 №6, №7 спільного визначення якості продукції, з яких не вбачається щодо якої саме партії продукції вони були складені.

Відповідач не погоджується з актами спільного визначення якості з огляду на невідповідність цих актів Інструкції. Так, пункт 5 розділу IV Інструкції передбачає, що за результатами спільного визначення якості зерна в день його визначення складається акт про фактичну якість спірної партії. Акт повинен містити: час і місце складання, найменування підприємства-одержувача; прізвища та посади осіб, що брали участь у спільному визначенні якості зерна, місце їх роботи; вид та маса зерна; номер та дата договору на постачання зерна та транспортної накладної; вид і номер транспортного засобу; номер та дата документа (вид документа), що засвідчує якість зерна, та ким видано документ; дата відправлення, назва підприємства-відправника та власника зерна; дата надходження зерна; для готової продукції назва та адреса її виробника, кількість місць; умови зберігання зерна на складі підприємства-одержувача до оформлення акта; стан місткості зберігання зерна на момент її огляду; для готової продукції вид, стан тари на момент огляду, відповідність маркування тари та інші дані; наявність пломб (відправника чи органу транспорту), відтиски на них; результати спільного визначення якості з посиланням на стандарт; висновок за результатами спільного визначення якості, у якому зазначаються: відомості про якість партії, розбіжності між показниками спільного визначення та показниками якості, зазначеними у документах про якість, виданих при відвантаженні партії зерна; доцільність заміни або підтвердження документів про якість підприємства-відправника; місце направлення проб у разі, коли сторони вважають за необхідне провести арбітражне визначення якості.

Як вбачається з Актів спільного визначення якості №6 та №7 в цих актах не зазначені такі обов`язкові відомості, як час та місце складання Акту; маса зерна; номер та дата документа (вид документа), що засвідчує якість зерна, та ким видано документ; дата надходження зерна; наявність пломб (відправника чи органу транспорту), відтиску на них; у висновках за результатами спільного визначення якості не зазначено розбіжність між показниками спільного визначення та показниками якості, зазначеними у документах про якість, виданих при відвантаженні партії зерна.

Також суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що показники якості продукції, які викладені у листах Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернешнл" адресовані BG-Marinus Ltd від 11.03.2023 № 39/ПЗТ, від 12.03.2023 №39/ПЗТ, від 12.03.2023 №39/ПЗТ та Актах спільного визначення якості від 13.03.2023 №6, №7 відрізняються, тобто одна і та сама лабораторія щодо однієї і тієї ж продукції визначила різні показники якості, що фактично ставить під сумнів правильність визначення показників якості продукції.

Як зазначає позивач, надалі лабораторією Терміналу була визначена можливість проведення доробки Зерна, що прибуло у вагонах №95924189, 95987210, 98214042, 95987202, 95987186, 95221859, 98208937. За результатами доробки зерна, яке надійшло у 7 вагонах, маса зерна була зменшена на 6,806 т, яку позивач оцінює у 49 777,18 грн. (з розрахунку 200,00 дол. США за 1 тонну зерна відповідно до укладеного контракту №С-270223-2 від 27.02.2023р. між позивачем та BG-Marinus Ltd.

В позовній заяві позивач вказує, що доробка зерна у 10 вагонах №98214018, 95987228, 98208945, 95987236, 98217185, 98217201, 95221651, 95221669, 95221685, 95221800 на Терміналі була неможлива і позивачем було прийнято рішення реалізувати належне йому зерно тому ж покупцю, але у новому місці поставки Морський торговельний порт "Чорноморськ", з відповідним коригуванням ціни зважаючи на показники якості. При цьому позивач зазначає, що неналежна якість зерна підтверджується також результатами лабораторних досліджень, що проведені в Морському торговельному порту "Чорноморськ", що підтверджується протоколами досліджень.

Дослідивши протоколи дослідження Морського торговельного порту "Чорноморськ", судом першої інстанції, з яким погоджується і судова колегія, поставлені під сумнів показники якості зерна, які були визначені лабораторією МТП "Чорноморськ", адже, по-перше, представники відповідача не приймали участь у спільному відборі проб, по-друге, показники якості суттєво відрізняються від показників, які були визначені, в тому числі Терміналом ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл", так, наприклад МТП "Чорноморськ" взагалі не визначив порушення такого показника, як "запах" та визнав, що вся продукція яка надійшла відповідає цьому показнику.

Отже, враховуючи недотримання позивачем встановленої договором процедури перевірки якості продукції, яка отримувалася ним зі зберігання, зокрема проведення цієї перевірки не під час отримання продукції із зернового складу та здійснення перевірки не узгодженою сторонами лабораторією, недотримання позивачем вимог Інструкції щодо відбору проб для визначення якості продукції, а також наявності розбіжностей між показниками якості продукції, визначеними різними лабораторіями, судова колегія вважає, що позивачем у цій справі не доведено беззаперечними та належними доказами відвантаження йому відповідачем продукції неналежної якості, та, відповідно, наявності у позивача збитків внаслідок поведінки відповідача, протиправність якої позивачем також не доведено.

Щодо ж визначення розміру збитків, заявлених позивачем до стягнення з відповідача, судова колегія зазначає наступне.

Позивач стверджує, що розмір упущеної вигоди позивача становить 804 904 грн. 14 коп. та посилається на те, що оскільки в результаті доробки зерна, що знаходилося у вагонах №№ 95924189, 95987210, 98214042, 95987202, 95987186, 95221859, 98208937, була зменшена вага прийнятого покупцем зерна на 6,806 тонн, сума збитків в результаті доробки зерна становить 6,806 х 200 = 1361,20 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США за даними офіційного Інтернет-представництва НБУ (відповідна сторінка з сайту http://bank.gov.ua/ станом на день складання позовної заяви (курс 36,5686 гривень за 1 долар США) становить 49 777 грн. 18 коп. Крім того, у зв`язку з неналежною якість зерна ціна реалізації 688,32 тонн була нижча на 30,00 доларів США від ціни за Контрактом №С-270223-2 від 27.02.2023. Відтак збитки позивача становлять 688,32 х 30,00 = 20 649,60 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США за даними офіційного Інтернет-представництва НБУ (відповідна сторінка з сайту http://bank.gov.ua/ станом на день складання позовної заяви (курс 36,5686 гривень за 1 долар США) становить 755 126 грн. 96 коп.; крім того витрати позивача, пов`язані з переадресацією вагонів складають 476 591 грн. 72 коп. (96 591 грн. 72 коп. компенсація залізничного тарифу за переадресування вагонів зі ст. Одеса - Порт до ст. Чорноморськ - Порт; 380 000 грн. 00 коп. плата за понаднормове користування вагонами).

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що "збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача".

Нормами частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Верховний Суд у постанові від 10.08.2023 у справі № 372/2214/21 зазначив таке: "протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювана збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.".

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27.04.2023 у справі № 910/15538/21.

Отже, підставою для відшкодування збитків відповідно до частини статті 611 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на сторону, яка просить стягнути збитки. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (пункт 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, судова колегія враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Законом України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 цього кодексу з "Достатність доказів" на нову "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що докази, надані відповідачем на підтвердження факту відсутності вини та протиправної поведінки в діях відповідача є достатньо вірогідними, тобто факти, які розглядаються щодо відсутності протиправної поведінки та вини відповідача в діях останнього, є більш вірогідними порівняно з доказами, наданими позивачем на їх спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже було зазначено вище, судом апеляційної інстанції було встановлено, що позивачем у цій справі не доведено беззаперечними та належними доказами відвантаження йому відповідачем продукції неналежної якості, та, відповідно, наявності у позивача збитків внаслідок поведінки відповідача, протиправність якої позивачем також не доведено.

За таких обставин судова колегія констатує, що судом першої інстанції було зроблено обґрунтований висновок, що позивачем у цій справі не доведено, а матеріали справи не містять доказів, наявності в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, його вини та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, наявність та розмір яких позивачем також не доведено.

Отже судом першої інстанції було ухвалене обґрунтоване та правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у даній справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 28 833,66 грн слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2023 р. у справі № 904/3924/23 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-Газ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.06.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін