ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 Справа № 914/612/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕРРОМ Інвест-Україна, с. Кальня Хмельницької області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Миролюбової Діани Спартаківни, м. Львів

про стягнення 1 414 512, 29 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Смітюх С.В.

За участю представників:

від позивача (в режимі відеоконференції): Мужик Л.І. представник; Медведєв С.І.;

від відповідача: Гауке О.І. представник; Тимофієва Є.А.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕРРОМ Інвест-Україна до відповідача: Фізичної особи-підприємця Миролюбової Діани Спартаківни про стягнення 1 414 512, 29 грн збитків.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.03.2024 відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 15.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 12.06.2024, тобто до судових дебатів заявив, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу буде подана протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі.

У судовому засіданні 25.06.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач заперечила стосовно задоволення позовних вимог та просила у позові відмовити.

Аргументи сторін справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що на виконання умов договору про надання послуг по перевезення вантажу від 07.05.2023 та заявки від 25.05.2023 завантажено 8 автомобілів, 3 з яких не доставили вантаж вантажоодержувачу.

Тому позивач просив стягнути суму спричинених збитків на суму повної вартості втраченого вантажу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявка від 25.05.2023 на момент завантаження підписана не була, що підтверджується перепискою від 28.05.2023 з відповідальною особою з боку замовника Олександром Шелег, через застосунок Viber, де зазначена дата листування та рекомендації з боку самого замовника про необхідність корегування інформації по водіям, а саме: змінити номера телефонів водіїв. Тому вважає, що оскільки відповідач, як виконавець, спірний вантаж до перевезення не приймав, оскільки заявка на дату відвантаження узгоджена не була, то відповідальність за його схоронність, передбачена договором та законом, не настає.

Позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що на момент відправлення вантажу сторони погодили усі істотні умови відправки; про узгодженість істотних умов свідчить те, що відповідач розпочав перевезення, більше того, 5 з 8 вантажівок повністю його здійснили; номери телефонів водіїв не є істотною умовою заявки; судові рішення про недійсність заяви відсутні; відповідач своїми діями підтвердив дійсність заявки; взявши на себе зобов`язання щодо виконання перевезення вантажу шляхом прийняття його до перевезення та почавши його здійснення, відповідач фактично взяв на себе всі інші зобов`язання як перевізник, передбачені як договором, так і чинним законодавством (включаючи обов`язки щодо збереження товару); долучене відповідачем листування не підтверджує неузгодженості умов заявки, оскільки з нього не вбачається між ким воно здійснювалось, чи стосується листування спірних поставок. Тому позивач просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

У судових засіданнях під час розгляду справи по суті суд оглянув переписку в електронній пошті Укрнет на ноутбуці відповідача, в якій зазначено перелік із 8 автомобілів, які виїхали 25.05.2023. До переписки долучено три файли, у тому числі і заявка від 25.05.2023 (з печаткою та підписом відповідача).

Також у судовому засіданні 12.06.2024 представник відповідача ствердила, що переписка у застосунку Viber втрачена, тому не може надати її суду для огляду.

Позивач, враховуючи твердження відповідача 18.06.2024 надіслав на адресу суду відеофайл, в якому відображено переписку представника позивача та відповідача від 25.05.2023. Переписка містить файл заявку № 21 від 25.05.2024.

У судовому засіданні 25.06.2024 суд оглянув мобільний телефон, на якому міститься переписка сторін у застосунку Viber та заявка від 25.05.2023. Зміст переписки аналогічний, як відображено в долученому позивачем відеофайлі.

Позивач зазначив, що від імені відповідача абонент з номером надіслав представнику позивача (виконавчому директору ВВП «Загінці» ТОВ «Герром Інвест-Україна» ОСОБА_1 ) заявку № 21 від 25.05.2023 вчасно, тобто у день її складення. Також позивач на підтвердження повноважень долучив довіреність, яка підтверджує повноваження ОСОБА_1 на ведення переговорів з логістами.

Оскільки суд оглянув мобільний телефон на якому є переписка сторін від 25.05.2023, позивач долучив довіреність на ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про визнання недопустимим/неналежним/недостовірним доказом файл відеозапису.

Також суд не вбачає правових підстав і для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів оригіналу заявки № 21 від 25.05.2023, яке подано суду 24.06.2024, оскільки перш за усе відповідач порушила приписи процесуального законодавства, яким передбачено, що клопотання про витребування може подаватись з першою заявою по суті, якою у цій справі є відзив на позов. Також суд врахував, що представники обох сторін підтвердили факт підписання заявки та не ставлять під сумнів ні факт проставлення підписів, ні печаток.

Обставини справи.

07 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Україна» (надалі Замовник) та Фізична особа - підприємець Миролюбова Діана Спартаківна (надалі Виконавець) уклали договір надання послуг по перевезенню вантажу № 07/05-01 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги по перевезенню Вантажу на умовах, визначених Договором, а також у випадку перевезень за межами території України відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ), Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП), автомобільним транспортом, а Замовник - прийняти і оплатити виконані Виконавцем послуги по перевезенню.

У пункті 1.3 договору сторони узгодили, що конкретні умови по перевезенню оформлюються Заявками Замовника на перевезення Вантажу, в яких передбачаються конкретні умови відповідного перевезення Вантажу для належного виконання Договору.

Заявка на перевезення Вантажу повинна бути складена у письмовій формі і скріплена печатками та підписами Замовника та Виконавця, та є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 1.4 договору).

Відповідно до пункту 2.5 договору Виконавець зобов`язаний забезпечити кількісне та якісне збереження Вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до відвантаження.

Згідно з пунктом 2.7 договору вважається, що Виконавець виконав свої зобов`язання по відповідному перевезенню Вантажу належним чином з моменту передання Вантажу вантажоодержувачу, отримання свого примірника СМR або товаро-транспортної накладної, або підписання з Замовником Акту приймання-передачі наданих послуг.

У пункті 5.2 договору сторони узгодили, що за невиконання чи неналежне виконання умов Договору винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, завдані таким невиконанням, в повному обсязі.

Також пункт 5.3 договору перевезення зазначає, що Виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження Вантажу, його кількість та цілісність з моменту його прийняття до перевезення до моменту передачі Вантажу уповноваженій особі Вантажоодержувача відповідно до Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів 1956 року, Статуту автомобільного транспорту України та чинного законодавства України.

На виконання договору сторони уклали заявку № 21 від 25.05.2023 на перевезення вантажу автомобільним транспортом (далі - Заявка), у якій узгодили наступні умови:

- пункт завантаження: с. Загінці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл, Україна;

- пункт розвантаження: 39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Володимирівська, 203;

- автомобіль: перелік з восьми позицій, серед яких є:

- SCANIA д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , контактний номер телефону;

- DAF д.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , водій ОСОБА_3 , контактний номер телефону;

- МАN д.н.з. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , водій ОСОБА_4 , контактний номер телефону.

- дата завантаження: 25.05.2023

- завантаження: насипом

- вантажовідправник: ТОВ «ГЕРРОМ Інвест-Україна»

- вантажоодержувач: ТОВ «Глобинський переробний завод»

- вантаж: соя

- вага вантажу: до 25 т

- загальна вартість послуги: 800 грн за 1 т перевезеного вантажу на дату завантаження, протягом 3 робочих дні з дня розвантаження, по сканкопіям.

Зазначені транспортні засоби завантажено соєю урожаю 2022 року у загальній кількості 76,460 т, зокрема:

- транспортний засіб SCANIA: 24,160 т, що підтверджується товаро-транспортною накладною № ГИ000000502 від 25.05.2023;

- транспортний засіб DAF: 24,860 т, що підтверджується товаро-транспортною накладною № ГИ000000503 від 25.05.2023;

- транспортний засіб МАN: 27,440 т, що підтверджується товаро-транспортною накладною № ГИ000000501 від 25.05.2023.

Позивач ствердив, що зазначений вантаж не доставлено.

Вантажоодержувачем зазначено ТОВ «Глобинський переробний завод», з яким позивач має договір поставки № 16/05/2023-С від 09.05.2023, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Договором, поставити та передати у власність Покупця сою врожаю 2022 року насипом (далі - Товар), а Покупець - прийняти Товар та оплатити його вартість.

Ціна за одну тонну Товару без ПДВ становить 16 228,10 грн, ПДВ - 2 271,93 грн, всього - 18 500,03 грн (пункт 2.1 договору поставки).

Позивач звернувся до відповідача з претензією вих. ном.: 2023/06-74 від 07.06.2023, в якій зазначив, що із восьми автомобілів, які виїхали завантаженими з пункту завантаження, до пункту розвантаження доїхало лише п`ять, натомість місцезнаходження решти трьох невідоме, що свідчить про втрату вантажу. Тому позивач просив на підставі договору сплатити 1 414 510, 00 грн вартості втрати вантажу.

Відповідач у відповіді на претензію підтвердила завантаження трьох спірних автомобілів товаром та те, що такі не доїхали до пункту розвантаження; повідомила про неузгоджену зміну маршруту та прямування вказаних автомобілів до м. Болград Одеської області без належних на те підстав та усупереч даним, зазначеним у товаро-транспортних накладних; повідомила, що 31.05.2023 відбулось звернення до поліції з метою з`ясування обставин та про подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статті 190 Кримінального кодексу України та внесення 15.06.2023 до ЄРДР відомостей про заяву, відкриття кримінального провадження за кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, визнання її потерпілою стороною у кримінальному провадженні; відмовила у виплаті заявленої суми.

Оскільки відповідач не відшкодував добровільно вартість втраченого вантажу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Абзацом 2 пункту 2 статті 908 Цивільного кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Аналогічні приписи містяться у статті 307 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони у справі уклали договір надання послуг по перевезенню вантажу № 07/05-01 від 07.05.2023.

Також сторони підписали та скріпили печатками заявку № 21 від 25.05.2023, в якій погодили усі істотні умови перевезення 8 транспортними засобами, у тому числі і SCANIA д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 ; DAF д.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , водій ОСОБА_3 ; МАN д.н.з. НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , водій ОСОБА_4 .

Згідно з товарно-транспортними накладними від 25.05.2023 водії прийняли до перевезення вантаж сою урожаю 2022 року у загальній кількості 76, 460 т (SCANIA 24 160 т, DAF 24 860 т, МАN 27 440 т).

У товарно-транспортних накладних вантажовідправником зазначено ТОВ «Герром-Інвест», вантажоодержувачем ТОВ «Глобинський переробний завод», пункт навантаження: с. Загінці, Хмельницька обл,; пункт розвантаження: Полтавська область, м. Глобине, вул. Володимирівська, 203.

Проте відповідач не надав суду доказів, які б підтвердили факт належного виконання умов договору, зокрема, підписані вантажоотримувачем товарно-транспортні накладні від 25.05.2023, які б свідчили про доставку товару.

Матеріали справи містять витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому зазначено про звернення відповідача з заявою про заволодіння шахрайським шляхом невстановленою особою вантажем соєю врожаю 2022 року, який належить ТОВ «Герром-Інвест».

Тобто факт як прийняття вантажу до перевезення, так і його втрата є доведеним та не заперечуються обома сторонами.

Доводи відповідача, посеред іншого базуються на тому, що заявка від 25.05.2023 на момент завантаження не була підписана.

З метою дослідження доводів відповідача у судових засіданнях досліджено переписки сторін у застосунку Viber та на електронній пошті Укрнет.

Суд встановив, що ще 25.05.2023 сторони домовлялись стосовно перевезення вантажів. Представник відповідача саме 25.05.2023 надіслав позивачу у застосунку Viber підписану та скріплену печаткою заявку № 21 від 25.05.2023 (відеофайл долучено позивачем та оглянуто в судовому засіданні). Зазначена заявка містить перелік з 9 автомобілів, серед яких і спірні 3 автомобілі. Відомості у заявці, окрім номерів телефонів водіїв по спірних автомобілях, є ідентичними тим відомостям, що відображені у заявці, долученій позивачем до позову.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що надалі відбулись зміни в зазначенні номерів телефонів водіїв та в кількості автомобілів.

Звертав увагу, що номери водіїв не є істотною умовою заявки.

Представник відповідача ствердила, що зазначена заявка була лише робочим проектом та не має статуту підписаної/погодженої в розумінні приписів законодавства.

Також повторно звертала увагу, що остаточне погодження заявки відбулось після завантаження, що підтверджується перепискою.

Надаючи оцінку доводам відповідача, суд вважає, що визначальним є факт прийняття вантажу до перевезення та подальше все ж таки підписання заявки.

У разі непогодження внесених змін у заявку, відповідач мала право не підписувати таку.

Більше того, 5 автомобілів з 8 доставили вантаж вантажоодержувачу і в цій частині відповідач не заперечує дійсність заявки.

Також суд врахував, що саме відповідач подала заяву про вчинення кримінального правопорушення та її визнано потерпілою у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 1 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Частина 3 тієї ж статті вказує, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає, зокрема, у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тому враховуючи приписи як чинного законодавства, так і умов укладеного сторонами договору, відповідач, почавши здійснювати перевезення, мав обов`язок щодо збереження товару.

Оскільки товар втрачено, позивач довів вартість вантажу, яка втрачена у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підставними.

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1 414 512, 29 грн вартості втраченого вантажу.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Миролюбової Діани Спартаківни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ідент. код (номер): НОМЕР_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕРРОМ Інвест-Україна (місцезнаходження: 32220, Хмельницька обл., Деражнянський р-н, село Кальня, ідент. код: 34175746) 1 414 512, 29 грн вартості втраченого вантажу та 21 217, 68 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 26.06.2024.

Суддя Галамай О.З.