ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024м. ДніпроСправа № 904/1279/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Іванченко Юлії Сергіївни, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 108 650,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Іванченко Юлія Сергіївна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 108650,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажів згідно із заявками № 17 від 17.01.2023, № 22 від 22.03.2023, № 30 від 30.03.2023, № 31 від 31.03.2023, № 05 від 05.04.2023, № 05 від 05.05.2023, № 15 від 15.05.2023, № 25 від 25.11.2022, № 22 від 30.11.2021, № 07 від 07.12.2021 за договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 030119 від 03.01.2019.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 9500,00 грн разом із гонораром успіху в сумі 3000,00 грн позивачка просить покласти на відповідача.

Справу позивачка просить розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивачки та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня вручення ухвали.

Відповідно до вимог статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 25.03.2024 доставлена того ж дня до електронного кабінету відповідача, що підтверджується наявною у справі довідкою, сформованою системою діловодства "ДСС" (а.с.70).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, однак своїм правом на подання відзиву не скористався.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин розгляд справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Іванченко Юлією Сергіївною (далі виконавець, позивач) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (далі замовник, відповідач) укладено договір № 030119 від 03.01.2019 про транспортно-експедиційне обслуговування (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець, діючи за дорученням та за рахунок коштів замовника, у межах цього договору надає послуги з організації перевезення власним та найманим вантажним транспортом, довіреною особою якого він є, відповідно до чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій та угод у галузі міжнародних перевезень.

На підставі цього договору виконавець надає одну або декілька з наступних послуг:

- організовує перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та зарубіжних країн згідно з відповідними заявками, поданими замовником;

- здійснює розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу в межах виконання умов цього договору;

- бере участь у складанні актів у випадках, передбачених чинним законодавством, та вирішує із замовником претензійні питання;

- за згодою сторін виконує інші доручення замовника (пп. 2.1.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що ціна, строки та інші умови перевезення узгоджуються сторонами в заявці замовника, що є невід`ємною частиною цього договору. Допускається отримання заявки факсимільним зв`язком з наступним наданням оригінала заявки протягом доби.

Ціни за цим договором установлені в гривнях (п. 4.1 договору).

Згідно з підпунктом 4.1.1 договору ціна включає в себе винагороду виконавця, а також вартість послуг третіх осіб, у випадку залучення таких для виконання умов цього договору.

Пунктом 4.4 договору встановлено, що оплата за надання послуги виконавцем здійснюється замовником на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого виконавцем замовнику рахунку протягом 3-х банківських днів з дати вивантаження вантажу на складі вантажоодержувача, якщо інше не обумовлено в заявці, що є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами пункту 4.5 договору послуги, що надаються виконавцем, оформлюються актом виконаних робіт, який підписується та затверджується обома сторонами.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 (п. 10.1 договору).

Якщо за місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про намір внесення до нього змін або його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 10.3 договору).

Сторонами не надано доказів того, що вони мали намір припинити дію договору.

У межах договору сторонами були оформлені десять заявок-договорів на організацію перевезення вантажів автотранспортом (далі заявки-договори, спірні заявки).

1. Заявка-договір № 22.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження/митне оформлення: Дніпро, Сухий острів, 3; 30.11.2021; документи - CMР.

Адреса доставки: м. Таганрог, Ніколаєвське шосе, 3-2 склад; митний перехід на кордоні Гоптівка; митне оформлення згідно СМR.

Вантаж: 20 т.

Загальні умови: нормативний простій 48+48 годин, 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 3400,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3-х банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль АЕ 8820 ОІ/ НОМЕР_1 (а.с. 51).

2. Заявка-договір № 07.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження/митне оформлення: Дніпро, Сухий острів, 3; 07.12.2021; документи - CMR.

Адреса доставки: м. Таганрог, Ніколаєвське шосе, 3-2 склад; митне оформлення згідно СМR.

Вантаж: 20 т.

Загальні умови: нормативний простій 48+48 годин, 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 3400,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль АЕ 6088 ІР/ НОМЕР_2 (а.с. 54).

3. Заявка-договір № 17.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Дніпро, згідно ТТН (товарно-транспортна накладна); 17.01.2023.

Адреса доставки: Запоріжжя, згідно ТТН.

Вантаж: обладнання.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 6800,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль Івеко № НОМЕР_3 , водій Соколов Ю. (а.с. 19).

4. Заявка-договір № 22.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Харків, згідно ТТН; 22.03.2023.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: обладнання.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 5400,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль ТАТА № НОМЕР_4 , водій Чурилов С.В. (а.с. 23).

5. Заявка-договір № 30.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Дніпро, згідно ТТН; 30.03.2023.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: 1 т.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 2200,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль Газ № НОМЕР_5 , водій Скороход В.В. (а.с. 26).

6. Заявка-договір № 31.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Синельніково, згідно ТТН; 31.03.2023.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: 20 т.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 8000,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль ДАФ № АЕ 6321 ІК/ НОМЕР_6 , водій Чепець В.М. (а.с. 29).

7. Заявка-договір № 05.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Харків, згідно ТТН; 05.04.2023.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: 1 т.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 5050,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль Газ № НОМЕР_5 , водій Скороход В.В. (а.с. 32).

8. Заявка-договір № 05.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Новомосковськ, згідно ТТН; 05.05.2023.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: 1 т.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 2900,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль Газ № НОМЕР_5 , водій Скороход В.В. (а.с. 37).

9. Заявка-договір № 15.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Дніпро, згідно ТТН; 15.05.2023.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: обладнання.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 5800,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль Вольво № НОМЕР_7 , водій Прокопчук С.В. (а.с. 41).

10. Заявка-договір № 25.

Замовник: АТ "Дніпроважмаш".

Експедитор: ФОП Іванченко Ю.С.

Завантаження: Дніпро, згідно ТТН; 25.11.2022.

Адреса доставки: Дніпро, Сухий острів, 3.

Вантаж: обладнання.

Загальні умови: нормативний простій 1000,00 грн, враховуючи вихідні і святкові дні; ставка 4500,00 грн; форма та умови розрахунку безготівковий розрахунок по розвантаженню протягом 3 банківських днів згідно з договором (в CМR обов`язково ставити печатку перевізника).

Інше: перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу.

Автомобіль МАН № АЕ 3513 НА, водій Жерьобкін М.Ф. (а.с. 46).

На виконання умов договору позивачка забезпечила відповідачу здійснення автомобільного перевезення на загальну суму 108650,00 грн (34000,00 + 34000,00 + 6800,00 + 5400,00 + 2200,00 + 8000,00 + 5050,00 + 2900,00 + 5800,00 + 4500,00 = 108650,00), що підтверджується оформленими належним чином відповідними документами.

За заявкою-договором № 22:

- CMR № 653444, за якою розвантаження товару відбулося 03.12.2021;

- рахунок на оплату № 1684 від 03.12.2021 на суму 34000,00 грн (а.с. 52-53).

За заявкою-договором № 07:

- CMR № 428329, за якою розвантаження товару відбулося 10.12.2021;

- рахунок на оплату № 1691 від 10.12.2021 на суму 34000,00 грн (а.с. 55-56).

За заявкою-договором № 25:

- ТТН № Р5336 від 25.11.2022, № від 25.11.2022;

- рахунок на оплату № 826 від 25.11.2022 на суму 4500,00 грн;

- підписаний і скріпленим печатками сторін акт надання послуг № 793 від 25.11.2022 на суму 4500,00 грн (а.с. 47 - 50).

За заявкою-договором № 17:

- ТТН № Р62-00000002 від 16.01.2023, № Р62-00000003 від 16.01.2023, за якими розвантаження товару відбулося 17.01.2023;

- рахунок на оплату № 37 від 17.01.2023 на суму 6800,00 грн (а.с. 20 - 22).

За заявкою-договором № 22:

- ТТН № 000000154 від 22.03.2023;

- рахунок на оплату № 183 від 22.03.2023 на суму 5400,00 грн (а.с. 24-25).

За заявкою-договором № 30:

- ТТН № 1125 від 30.03.2023;

- рахунок на оплату № 208 від 30.03.2023 на суму 2200,00 грн (а.с. 27-28).

За заявкою-договором № 31:

- ТТН № Р331-01 від 31.03.2023;

- рахунок на оплату № 219 від 31.03.2023 на суму 8000,00 грн (а.с. 30-31).

За заявкою-договором № 05:

- ТТН № 000000165 від 05.04.2023, № РО65-00000002 від 04.04.2023;

- рахунок на оплату № 234 від 05.04.2023 на суму 5050,00 грн;

- підписаний і скріпленим печатками сторін акт надання послуг № 248 від 05.04.2023 на суму 5050,00 грн (а.с. 33 - 36).

За заявкою-договором № 05:

- ТТН № 3754 від 05.05.2023;

- рахунок на оплату № 351 від 05.05.2023 на суму 2900,00 грн;

- підписаний і скріпленим печатками сторін акт надання послуг № 366 від 05.05.2023 на суму 2900,00 грн (а.с. 38 - 40).

За заявкою-договором № 15:

- ТТН № 1100 від 15.05.2023, № 363 від 15.05.2023;

- рахунок на оплату № 383 від 15.05.2023 на суму 5800,00 грн;

- підписаний і скріпленим печатками сторін акт надання послуг № 399 від 15.05.2023 на суму 5800,00 грн (а.с. 42 - 45).

Зважаючи на умови оплати за спірними заявками, які відповідають умовам пункту 4.4 договору, та дати розвантаження доставлених вантажів згідно з транспортними документами (CMR, товарно-транспортні накладні), відповідач мав здійснити оплату наданих позивачкою послуг з організації перевезення в такі строки: за заявкою-договором № 22 на суму 34000,00 грн не пізніше 08.12.2021, за заявкою-договором №07 на суму 34000,00 грн не пізніше 15.12.2021, за заявкою-договором № 25 на суму 4500,00 грн не пізніше 30.11.2022, за заявкою-договором № 17 на суму 6800,00 грн не пізніше 19.01.2023, за заявкою-договором № 22 на суму 5400,00 грн не пізніше 27.03.2023, за заявкою-договором № 30 на суму 2200,00 грн не пізніше 04.04.2023, за заявкою-договором № 31 на суму 8000,00 грн не пізніше 05.04.2023, за заявкою-договором № 05 на суму 5050,00 грн не пізніше 10.04.2023, за заявкою-договором №05 на суму 2900,00 грн не пізніше 10.05.2023, за заявкою-договором № 15 на суму 5800,00 грн не пізніше 18.05.2023.

Позивачка зазначає, що всі рахунки в межах строків на їх оплату надавалися відповідачу нарочно, у зв`язку з чим докази їх передачі відсутні, а також додатково були надіслані йому службою кур`єрської доставки "Нова Пошта" 25.12.2023 та одержані останнім 27.12.2023, що підтверджується експрес-накладною № 2642 (а.с. 57).

Відповідач своїх зобов`язань з оплати наданих йому за спірними заявками послуг на суму 108650,00 грн не виконав, у зв`язку з чим і виник спір.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням сторонами своїх зобов`язань за спірними заявками в межах договору № 030119 від 03.01.2019 на транспортно-експедиційне обслуговування.

Відповідно до частин першої, другої статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Аналогічна за змістом норма передбачена Господарським кодексом України, а саме частиною першою статті 316 цього Кодексу, згідно з якою за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

За змістом статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Експедитор (транспортний експедитор) суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Перевізник юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

За змістом частин одинадцятої - тринадцятої статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами, серед іншого, можуть бути міжнародна автомобільна накладна (CMR), інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Договором транспортного експедирування можуть бути передбачені й інші обов`язки клієнта.

Частиною першою статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що доставка вантажу до пункту призначення здійснюється перевізником у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Отже, транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому, кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Позивачка свої зобов`язання за договором з організації перевезення вантажів виконала належним чином, що підтверджується наданими міжнародними автомобільними накладними (CMR) №№ 653444, 428329, товарно-транспортними накладними № 5336 від 25.11.2022, № від 25.11.2022, № Р62-00000002 від 16.01.2023, № Р62-00000003 від 16.01.2023, №000000154 від 22.03.2023, № 1125 від 30.03.2023, № Р331-01 від 31.03.2023, № 000000165 від 05.04.2023, № РО65-00000002 від 04.04.2023, № 3754 від 05.05.2023, № 1100 від 15.05.2023, № 363 від 15.05.2023 та складеними сторонами актами надання послуг № 793 від 25.11.2022 на суму 4500,00 грн, № 248 від 05.04.2023 на суму 5050,00 грн, № 366 від 05.05.2023 на суму 2900,00 грн, №399 від 15.05.2023 на суму 5800,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач обставин, наведених в обґрунтування позовних вимог, не заперечив і не спростував; доказів оплати наданих позивачкою послуг у сумі 108650,00 грн не надав. Строк виконання зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 108650,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У доданому до позовної заяви попередньому розрахунку судових витрат позивачка у справі попередньо визначила витрати на професійну правничу допомогу сумі 9500,00 грн разом із гонораром успіху в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження витрат на послуги адвоката позивачем надані: договір про правову допомогу № б/н від 23.02.2024; акт приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2024 на суму 9500,00 грн до договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024; квитанція до прибуткового касового ордера № 05-02 від 27.02.2024 про прийняття адвокатом Лозою В.М. оплати в сумі 9500,00 грн від ФОП Іванченко Ю.С.; ордер серії ВО № 1071242 від 27.02.2024 на надання адвокатом Лозою В.М. правової (правничої) допомоги Фізичній особі-підприємцю Іванченко Юлії Сергіївні у Господарському суді Дніпропетровської області; свідоцтво про право на заняття Лозою В.М. адвокатською діяльністю № 507 від 16.05.2008 (а.с. 59 - 63).

При цьому за змістом пункту 1.1 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 повірений (адвокат Лоза В.М.) зобов`язується від імені і за рахунок довірителя/клієнта (Фізична особа-підприємець Іванченко Юлія Сергіївна) здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі з АТ "Дніпроважмаш", з метою чого: здійснити огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку доказів за їх місцезнаходженням (5 год), провести заходи досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0,5 год); здійснити аналіз судової практики (1 год); провести арифметичні розрахунки (0,5 год); підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (10 год); вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи в суді та з метою забезпечення примусового виконання судового рішення (5 год).

Пунктом 2.1 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 передбачено, що за здійснення дій, що визначені у п. 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 9500,00 грн.

Розрахунок здійснюється в момент передачі довірителю підготовленої позовної заяви (п. 2.2 договору).

За умовами пункту 2.3 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2023 при задоволенні позову довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) у сумі 3000,00 грн.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє повного виконання (п.6.1 договору).

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2024 до договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 адвокатом на користь позивачки були надані визначені пунктом 1.1 укладеного ними договору послуги на загальну суму 9500,00 грн, які згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 05-02 від 27.02.2024 оплачені позивачкою в повному обсязі (а.с. 60-61).

Аналізуючи в контексті зазначених правових критеріїв заявлені позивачкою до стягнення витрати на професійну правничу допомогу, що складаються з 9500,00 грн фактично сплаченої винагороди за надання правничої допомоги та 3000,00 грн гонорару успіху при задоволенні позову, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться і у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року (далі - Правила адвокатської етики).

Передбачена пунктом 2.3 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 премія є додатковою винагородою адвоката (повіреного), платою за досягнутий ним результат та є за своєю суттю так званим "гонораром успіху", нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Також суд зважає на те, що Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правила адвокатської етики надають визначення поняття "гонорар" без поділу цього поняття на види. Зокрема, норми зазначених Закону та Правил не передбачають такі різновиди винагороди (гонорару) як основний, додатковий чи "гонорар успіху", що свідчить про те, що поняття "гонорар", яке міститься у зазначених нормативно-правових актах, є загальним, під яким розуміється як основна, так і додаткова винагороди. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.07.2022 у справі № 903/781/21.

З огляду на викладене погоджений сторонами у пунктах 2.1, 2.3 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 гонорар (як основний, так і додатковий у вигляді "гонорару успіху") є за своєю суттю погодженою сторонами ціною договору в розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України, статті 189 Господарського кодексу України, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства гонорар безвідносно до його виду (основний, додатковий (гонорар успіху)) є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тобто є платою за виконану роботу/надані послуги.

"Гонорар успіху", погоджений сторонами у пункті 2.3 договору про правову допомогу №б/н від 23.02.2024 під відкладальною умовою (при задоволенні позову), є складовою частиною гонорару адвоката (повіреного).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт отримання позивачкою професійної правничої допомоги у вигляді визначених пунктом 1.1 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 послуг та за узгодженою сторонами в пункті 2.1 цього договору вартістю у сумі 9500,00 грн.

Тож, з огляду на пункт 2.3 договору про правову допомогу № б/н від 23.02.2024 та з урахуванням задоволення позову в повному обсязі загальна сума витрат на професійну правничу допомогу у межах цієї справи складається із загальної суми адвокатського гонорару, погодженого сторонами у договорі та становить 12500,00 грн (9500,00 + 3000,00 = 12500).

Відповідач клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу не заявляв.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частинах першій, четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п.п. 119, 120 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

З огляду на викладене, оцінюючи заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв, передбачених частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також критеріїв для їх розподілу, передбачених частиною п`ятою статті 129 цього Кодексу, зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, суд доходить висновку, що заявлені позивачем до розподілу 12500,00 грн є тим розміром витрат на оплату послуг адвоката, який є співмірним із складністю справи й виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також розумним, у тому числі й до ціни позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від загального правила розподілу судових витрат, визначених частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо професійної правничої допомоги та визначених частиною першою статті 129 цього Кодексу щодо судового збору.

Тому на відповідача покладається сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Іванченко Юлії Сергіївни до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 108650,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажів задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Фізичної особи-підприємця Іванченко Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) заборгованість у сумі 108650,00 грн, судовий збір у сумі 3028,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12500,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.06.2024.

Суддя І.І. Колісник