РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2024Справа № 910/4132/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" до Громадської організації "Всеукраїнське товариство ветеранів Антитерористичної операції" про стягнення 8 743,68 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2024 року Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Громадської організації "Всеукраїнське товариство ветеранів Антитерористичної операції" (далі - Товариство) 8 743,68 грн заборгованості за договором про надання послуг від 2 січня 2020 року № 2340/Л.експ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 9 квітня 2024 року позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4132/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/4132/24, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 9 квітня 2024 року про відкриття провадження у даній справі вперше була направлена судом 11 квітня 2024 року рекомендованим листом за № 641 з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 12.

30 квітня 2024 року конверт, у якому здійснено вказане поштове відправлення з позначкою "Судова повістка", був повернутий підприємством поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" без засвідчення його підписом працівника об`єкта поштового зв`язку.

Оскільки повернення поштового відправлення до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не є доказом належного інформування відповідача про розгляд справи (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 12 січня 2023 року в справі № 591/3717/21), 2 травня 2024 року Господарський суд міста Києва повторно здійснив направлення копії ухвали суду від 9 квітня 2024 року рекомендованим листом за № 676 з позначкою на конверті "Судова повістка" на вищевказану адресу місцезнаходження відповідача (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 12).

Однак, всупереч вимог чинного законодавства, зокрема, вказаних приписів Правил, 21 травня 2024 року конверт з поштовим відправленням № 676 знову повернувся до Господарського суду міста Києва з відміткою "за закінченням терміну зберігання", проставлення якої взагалі не передбачено на рекомендованих поштових відправленнях з позначкою "Судова повістка" та знову без засвідчення його підписом працівника об`єкта поштового зв`язку.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, 22 травня 2024 року Господарський суд міста Києва, в умовах дії в Україні режиму військового стану, коли усі бюджетні кошти повинні бути мобілізовані на досягнення поставлених перед державою військових задач, у черговий раз був змушений внаслідок некомпетентності працівників Київської міської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - Укрпошта) та їх недбалого ставлення до своїх посадових обов`язків направити копію ухвали суду від 9 квітня 2024 року на адресу місцезнаходження відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 12) рекомендованим листом за № 986 з позначкою "Судова повістка".

Цього ж дня Господарським судом міста Києва надіслано керівнику Київської міської дирекції Укрпошти окрему ухвалу, якою повідомлено останнього про вказані недоліки в роботі посадових осіб, відповідальних за внесення інформації про отримання поштової кореспонденції, для вжиття відповідних організаційно-правових заходів та встановлено 10-денний термін з моменту одержання цієї ухвали для усунення виявлених судом недоліків і порушень та для надання інформації про вжиті заходи.

5 червня 2024 року на електронну пошту суду надійшла відповідь начальника відділу опрацювання запитів та розгляду звернень працівників Укрпошти Л. Бригадири від 4 червня 2024 року № 1.10.004-14686-24, у якій зазначена посадова особа вказала, що, оскільки поштові відправлення №№ 641, 676 не містили позначки "Судова повістка", останні правомірно були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду із зазначенням причини невручення адресату: "за закінченням терміну зберігання".

У зв`язку з цим 6 червня 2024 року Господарським судом міста Києва надіслано Генеральному директору Укрпошти Смілянському І.Ю. окрему ухвалу, якою повідомлено останнього про вказані недоліки в роботі посадових осіб, відповідальних за внесення інформації про отримання поштової кореспонденції, для вжиття відповідних організаційно-правових заходів, а також встановлено десятиденний термін з моменту одержання цієї ухвали для усунення виявлених судом недоліків і порушень та для надання інформації про вжиті заходи.

12 червня 2024 року конверт з поштовим відправленням № 986 знову повернувся до Господарського суду міста Києва з відміткою "за закінченням терміну зберігання", проставлення якої взагалі не передбачено на рекомендованих поштових відправленнях з позначкою "Судова повістка".

Однак, 21 червня 2024 року на електронну адресу суду від Генерального директора Укрпошти Смілянського І.Ю. надійшов лист-відповідь від 20 червня 2024 року № 1.10.004.-16843-24 на окрему ухвалу суду від 6 червня 2024 року. У вказаному листі керівник Укрпошти вказав, що оскільки вищезазначені листи суду №№ 641, № 676, 986 дійсно відправлялись на адресу Товариства з позначкою "Судова повістка", причиною їх невручення слід вважати "адресат відсутній за вказаною адресою". Також вказаним листом повідомлено суд про вжиття відповідних заходів, спрямованих на належне виконання працівниками відповідного відділення Укрпошти покладених на них посадових обов`язків при опрацюванні поштової кореспонденції.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 9 квітня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua).

Проте Товариство у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Жодних інших заяв чи клопотань від сторін даної справи на адресу суду не надходило.

Приймаючи до уваги те, що Товариство належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у її матеріалах достатньої кількості документів для розгляду даного спору по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

2 січня 2020 року між Товариством та Підприємством укладено договір про надання послуг № 2340/Л.експ, відповідно до умов якого останнє зобов`язалося надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) пропорційно до займаної відповідачем на підставі договору оренди нерухомого майна від 3 грудня 2019 року площі приміщення, яка становить 126,5 м2 (у тому числі підвал - 126,5 м2), вихід на сходову клітину, у житловому будинку 19/7 на вулиці Липській у місті Києві згідно з додатком № 1, з періодичністю та строками, зазначеними в додатку № 2, які є невід?ємними частинами даного договору, - для розміщення громадських та благодійних організацій, що здійснюють безкоштовну психологічну, соціальну допомогу, реабілітацію та адаптацію осіб-учасників АТО, а Товариство - оплатити вищевказані послуги.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Згідно з пунктом 1.3. договору розмір щомісячної плати за надані послуги разом з ПДВ становить 546,45 грн.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Плата вноситься на розрахунковий рахунок Підприємства, зазначений в пункті 2.3. договору не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим (пункти 2.1.- 2.3. вищевказаного правочину).

Відповідно до пункту 5.1. договору, у разі порушення Підприємством умов цього договору, уповноваженим представником останнього та Товариством складається акт-претензія із зазначенням у ньому строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє з 2 січня 2020 року до 1 грудня 2022 року. Якщо за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, останній вважається щороку продовженим (пункти 7.1. та 7.2. договору).

У додатках №№ 1, 2 до договору сторони погодили перелік, вартість (тарифи), структуру, періодичність та строки надання Підприємством послуг за цим договором.

Судом встановлено, що на виконання умов вищевказаного правочину позивачем надано Товариству послуги за період з листопада 2022 року по лютий 2024 року на загальну суму 8 743,68 грн, що підтверджуються наявними в матеріалах справи корпіями актів про надання послуг за вищевказаний період, підписаними з боку Підприємства, а також виставленим відповідачу рахунком-фактурою від 21 лютого 2024 року № 13310-2/62 на суму 8 743,68 грн.

Доказів ініціювання Товариством в передбаченому пунктом 5.1. договору порядку складання акта-претензії, який би доводив факт надання послуг з боку позивача неналежної якості, матеріали справи не містять.

Проте, відповідач надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим позивач 27 лютого 2024 року надіслав на адресу Товариства вимогу від 23 лютого 2024 року № 105/44-535 про необхідність сплати вищевказаної заборгованості. Разом із вказаною претензією Підприємство надіслало відповідачу копії: розрахунку нарахувань та сплат за надані експлуатаційні послуги за період з 1 листопада 2022 року по 29 лютого 2024 року, рахунку-фактури від 21 лютого 2024 року № 13310-2/62 на суму 8 743,68 грн., актів про надання послуг за спірний період, а також примірник акта звірки взаєморозрахунків. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, визначені відповідними договорами.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 8 743,68 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Підприємством, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Громадської організації "Всеукраїнське товариство ветеранів Антитерористичної операції" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 12; ідентифікаційний код 39409338) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, будинок 7, ідентифікаційний код 35692211) 8 743 (вісім тисяч сімсот сорок три) грн 68 коп. основної заборгованості та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 68 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24 червня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко