ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 червня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1990/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

без виклику представників сторін,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" про забезпечення позову (вх. № 16019 від 20.06.2024) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" (29000, м. Хмельницький, вул. Вайсера, буд. 12/1);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151)
про стягнення коштів у розмірі 2 923 749, 62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум Пак", м. Хмельницький, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором поставки № 24 від 14.06.2023, у загальному розмірі 2 923 749, 62 грн, з якої: заборгованість за поставлений товар у розмірі - 2 417 947, 00 грн, пеня у розмірі - 311 216, 34 грн, збитки від інфляції у розмірі - 34 023, 30 грн, 15 відсотків річних у розмірі - 160 562, 98 грн. Також просить суд вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Харківської області 11.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/1990/24 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26 червня 2024 року о 14:15 год.

20.06.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", в межах суми позову 2 923 749,62 грн та яка складається з суми заборгованості з оплати поставленого товару за договором поставки товару № 24 від 14.06.2023 у розмірі 2 417 947, 00 грн, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 31.05.2024) у розмірі 311 216, 34 грн, інфляційних витрат у розмірі 34 023, 30 грн, та 15 % річних від простроченої суми (станом на 31.05.2024) у розмірі 160 562, 98 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі, але не обмежуючись, на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в АТ «Східноукраїнський банк «Грант», МФО 351607, .

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що умови договору поставки № 24, укладеного між заявником та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", щодо вчасної та в повному обсязі оплати за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум Пак", товар, відповідачем не виконуються, та на час звернення до господарського суду з позовом, борг ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" перед заявником за договором поставки складає 2 417 947, 00 грн. Крім цього, заявник зазначає, що на розгляді Господарського суду Харківської області перебуває низка проваджень про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" заборгованості за поставлені товари/послуги на загальну суму понад 4 000 000, 00 грн. Також вказує, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.05.2024 за №380894545 вбачається, що належні ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на праві власності об`єкти нерухомого майна, передані останнім в іпотеку для забезпечення його зобов`язань за кредитними договорами, розмір яких також є значним. Отже, на переконання заявника, всі зазначені вище обставини свідчать про ймовірну не можливість виконання ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" рішення суду у спорі про стягнення заборгованості на користь ТОВ "Форум Пак", у випадку не вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, докази, подані в обґрунтування даної заяви, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 4 та 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому за змістом наведеної норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі №911/527/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Аналіз положень ст. 136, 137 ГПК України, вказує на те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 2 417 947, 00 грн за поставлений заявником, але не сплачений відповідачем товар за договором поставки № 24 від 14.06.2023, укладеним між сторонами даного спору.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вважає, що накладення арешту на грошові кошти ТОВ "ВП Роганський МК" в межах суми позову 2 923 749,62 грн та яка складається: з суми заборгованості з оплати поставленого товару за договором поставки товару № 24 від 14.06.2023 у розмірі 2 417 947, 00 грн, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 31.05.2024) у розмірі 311 216, 34 грн, інфляційних витрат у розмірі 34 023, 30 грн, та 15 % річних від простроченої суми (станом на 31.05.2024) у розмірі 160 562, 98 грн, співвідноситься з предметом позову про стягнення грошових коштів, при цьому, існує зв`язок між заходом забезпечення позову та предметом позову, оскільки виконання в майбутньому судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" необхідну суму грошових коштів, а отже застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Так, судом встановлено, що 11.06.2024 Господарським судом Харківської області у справі № 922/1692/24 за позовом ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" до ТОВ «Твій Хліб» було прийнято ухвалу про затвердження мирової угоди.

За умовами затвердженої мирової угоди:

«1. Відповідач визнає зобов`язання зі сплати суми заборгованості з оплати поставленого за договором поставки № 1104 від 11 квітня 2024 року товару у розмірі 2 350 225, 05 грн, неустойки за прострочення зобов`язання за договором поставки № 1104 від 11 квітня 2024 року у розмірі 20 805,27 грн, 20 % (відсотків) річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 15 411, 31 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 235 023, 00 грн та 50 % судового збору у розмірі 17 898, 31 грн та 1 514, 00 грн.

2. Відповідач сплачує позивачу на розрахунковий рахунок останнього НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 2 640 876, 94 грн, з яких 2 350 225, 05 грн - основна заборгованість, 20 805, 27 грн - неустойка, 15 411, 31 грн - 20 % (відсотків) річних за користування чужими грошовими коштами, 235 023, 00 грн - витрати позивача на професійну правничу допомогу у справі № 922/1692/24, 17 898,31 грн. - 50% сплаченого позивачем судового збору у справі № 922/1692/24 та 1 514, 00 грн сплачений позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у справі № 922/1692/24.

3. Відповідач зобов`язується сплатити грошові кошти визначені у пункті 2 мирової угоди в день затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/1692/24».

Таким чином, вбачається, що вже 11.06.2024 на рахунок ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" були зараховані грошові кошти від ТОВ «Твій Хліб» у розмірі 2 640 876, 94 грн.

Проте, як вказує заявник, станом на дату звернення до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову з боку ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" перед ТОВ «Форум Пак» заборгованість за договором поставки № 24 від 14.06.2023 не була погашена навіть частково, що, на думку заявника свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання свого грошового зобов`язання перед позивачем.

Додатковим підтвердженням факту умисного невиконання відповідача свого обов`язку по сплаті боргу є й та обставина, що ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" протягом тривалого часу не вчиняє дій по оплаті заборгованості, яка виникла у відповідності до договору поставки товару № 24 від 14.06.2023.

Суд також звертає увагу, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.05.2024 за № 380894545 вбачається, що належні ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" на праві власності об`єкти нерухомого майна (окрім земельної ділянки розміром 3,5 га, розмір частки відповідача у спільній сумісній власності становить 6/100, яка знаходиться у м. Вовчанськ), передані ним в іпотеку для забезпечення його зобов`язань за кредитними договорами, розмір яких також є значним.

Так, з у відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 380894545 від 30 травня 2024 року вбачається, що належні відповідачу об`єкти нерухомого майна передані в іпотеку:

- за Іпотечним договором нерухомого майна № 6/1юр, серія та номер: 4135, виданий 13.08.2021. При цьому даною іпотекою забезпечено виконання зобов`язань ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" за кредитним договором серія та номер: 6, виданий 12.08.2021, видавник: АТ "Східно-Український банк "Грант", ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", розмір основного зобов`язання: 2 200 000,00 долари США, строк виконання основного зобов`язання: 09.08.2024;

- за договором № 6 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна № 26/1юр, посвідченого 17.11.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Івановою О.С., за реєстровим №1783, серія та номер: 870, виданий 28.12.2023, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області; іпотечний договір нерухомого майна №26/1юр, серія та номер: 1783, виданий 17.11.2017, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області; договір №1 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №26/1юр, посвідченого 17.11.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Івановою О.С., за реєстровим №1783, серія та номер: 168, виданий 26.02.2019, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області; договір № 2 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №26/1юр, посвідченого 17.11.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Івановою О.С., за реєстровим № 1783, серія та номер: 1176, виданий 03.10.2019, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області; договір №3 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №26/1юр, серія та номер: 628, виданий 30.04.2020, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області; договір №4 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №26/1юр, посвідченого 17.11.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С., за реєстровим № 1783, серія та номер: 1572, виданий 18.12.2020, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області; договір №5 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна №26/1юр, посвідченого 17.11.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою О.С., за реєстровим №1783, серія та номер: 455, виданий 28.12.2022, видавник: Іванова О.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області. Розмір основного зобов`язання: 666 500,00 долари США, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: кредитний договір, серія та номер: 16, виданий 27.04.2020, видавник: АТ "Східно-Український банк "Грант" та ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", додаткові відомості про зобов`язання: надання кредиту можливе у гривнях та/або доларах США; Розмір основного зобов`язання: 1 440 000, 00 долари США, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: кредитний договір, серія та номер: 26, виданий 17.11.2017, видавник: АТ "Східно-Український банк "Грант" та ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат", що також свідчить про не можливість задоволення вимог позивача за рахунок наявного у відповідача нерухомого майна, в разі задоволення позову.

Тобто, враховуючи надані заявником докази, та беручи до уваги те, що відповідачем не вживаються заходи щодо сплати існуючої заборгованості перед заявником за договором поставки товару № 24 від 14.06.2023 в сумі 2 923 749, 62 грн, в сукупності свідчать про імовірність утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Натомість, виходячи з аналізу матеріалів заяви вбачається, що відповідачем вчиняються дії на ухилення від виконання зобов`язань чи виконання потенційного судового рішення, а укладення відповідачем мирової угоди свідчить про ведення відповідачем веденням повноцінної та активної господарської діяльності з контрагентами, на рахунку якого міститься близько 3 000 000, 00 грн.

З урахуванням наведеного, за висновками суду, накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки грошові кошти, накласти арешт на які просить позивач та які, як зазначає останній є заборгованістю за поставлений відповідачем, із нарахованими інфляційними та 3 % річних, фактично залишилися у володінні відповідача, а заходи забезпечення позову, які просить вжити Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум Пак", на переконання суду, не перешкоджають та не припиняють господарську діяльність відповідача, водночас, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, стягнення яких є предметом спору у цій справі, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу.

Отже, застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки залежить від наявності у відповідача грошових коштів у значному розмірі.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі Пантелеєнко проти України, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі Дорани проти Ірландії зазначено, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом враховано, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі Горнсбі проти Греції, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням. Таким чином, саме господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову.

Будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

З урахуванням викладеного, а також, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.11.2020 у справі № 922/2419/20 за результатами розгляду касаційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову у подібних правовідносинах, захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, передбачає запобігання ризику непоновлення його прав на спірні грошові кошти у випадку, якщо позов, з яким він звернувся до суду, буде задоволено судом, такі заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги наявний зв`язок, доведено обставини щодо ймовірності істотного ускладнення чи унеможливлення ефективно захистити або поновити права або інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття такого заходу, а відтак заява (вх. № 16019 від 20.06.2024) підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 74, 76-79,136, 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" про забезпечення позову (вх. № 16019 від 20.06.2024) - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (, місцезнаходження: 61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151) в межах суми позову 2 923 749, 62 грн (два мільйони дев`ятсот двадцять три тисячі сімсот сорок дев`ять гривень 62 коп.) та складається з суми заборгованості з оплати поставленого товару за договором поставки товару № 24 від 14.06.2023 у розмірі 2 417 947, 00 грн, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 31.05.2024) у розмірі 311 216, 34 грн, інфляційних витрат у розмірі 34 023, 30 грн, та 15 % річних від простроченої суми (станом на 31.05.2024) у розмірі 160 562, 98 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі, але не обмежуючись, на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в АТ «Східно-Український банк «Грант», МФО 351607, .

Стягувачем за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" (місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Вайсера, 12/1; ).

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (, місцезнаходження: 61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151)

Ця ухвала Господарського суду Харківської області є виконавчим документом в розумінні п. 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили, а саме до 22.06.2027.

У відповідності до ч.1 ст. 144 ГПК України, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 21.06.2024.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/1990/24

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.