АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

19 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 522/8917/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 - адвокат Бороган В.В.

від ОСОБА_2 - адвокат Доніна Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 (повний текст складено та підписано 16.08.2023, суддя Литвинова В.В.)

у справі №522/8917/21

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А,3Б по провулку Дунаєва

про визнання дій незаконними, скасування рішень та визнання бездіяльності протиправною

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 , в якому просила:

- визнати дії відповідача в особі правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018 і протоколом №31/1 від 09.12.2018, незаконними та скасувати рішення правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені вказаними протоколами;

- визнати дії Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 в особі голови правління зазначеного об`єднання ОСОБА_2 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території від жовтня 2016 року, жовтня 2018 року, листопада 2018 року, грудня 2018 року, січня 2019 року незаконними та скасувати рішення голови правління даного об`єднання по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території від жовтня 2016 року, жовтня 2018 року, листопада 2018 року, грудня 2018 року, січня 2019 року;

- визнати бездіяльність правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису відповідача за минулий рік протиправним.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 у справі №522/8917/21 позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09.11.2022 скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 та закрито провадження у справі у справі №522/8917/21 через те, що даний спір має розглядатись в порядку господарського судочинства.

В подальшому ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.11.2022 вирішено передати справу №522/8917/21 до Господарського суду Одеської області, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

23.05.2023 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про зміну предмета позову, в якій позивачка просила:

- визнати дії Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 в особі правління даного об`єднання співвласників по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018 і протоколом №31/1 від 09.12.2018, незаконними та скасувати рішення правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018, протоколом №31/1 від 09.12.2018.

- визнати протиправною бездіяльність правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису даного об`єднання співвласників за минулий рік.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у цій справі у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування (визнання недійсними) рішень правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 , оформлених протоколами №23 від 22.07.2016, №24 від 16.08.2016, №25 від 13.09.2016, №31 від 09.10.2018 та №31/1 від 09.12.2018, в частині затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території скасовано, позов в цій частині задоволено, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У квітні 2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 по цій справі в якій скаржник просить рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що:

- суд розглянув питання про права та обов`язки Правління (виконавчого органу об`єднання співвласників), Головою якого у спірний період була ОСОБА_2 ;

- при вирішенні справи, господарський суд порушив правила підсудності (юрисдикції) та вирішив спір, який підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства;

- судом першої інстанції не взято до увагу те, що Статутом та спеціальними законами не передбачено оскарження в судовому порядку рішення Правління об`єднання співвласників , а позивачем обрано неефективний, не передбачений Статутом та законом спосіб захисту власних інтересів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 відкрито апеляційне провадження по справі №522/8917/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 та призначено справу до розгляду на 19.06.2024.

До суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення від позивача в яких останній зазначає, що скаржник в апеляційній скарзі не зазначив, які його права та або охоронювані законом інтереси були порушені оскаржуваним рішенням суду, яким у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Позивач також відзначає, що доводи, які зазначені у апеляційній скарзі судом першої інстанції розглядалися, оскільки представник апелянта, була представником відповідача, ОСМД «СІМЕКС» та діючи в інтересах ОСББ подавала до суду письмові пояснення, зміст яких повністю повторений в апеляційній скарзі ОСОБА_2 .

Під час судового засідання, яке відбулось 19.09.2024 представник апелянта підтримав вимоги та доводи за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі №522/8917/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 ГПК України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Колегія суддів наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (Конвенція) положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 10.05.2018 зі справи №910/22354/15, від 19.06.2018 зі справи №910/18705/17, від 11.07.2018 зі справи №911/2635/17, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі №918/115/16, від 04.12.2018 у справі №906/1764/15, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15, від 11.12.2018 №916/2878/14, від 15.01.2019 у справі №7/74, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17.

Встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

Як передбачено ч. 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.09.2020 у справі № 910/13119/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3 сформульовано висновок про те, що у разі якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 , в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову просила визнати дії Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 в особі правління даного об`єднання співвласників по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018 і протоколом №31/1 від 09.12.2018, незаконними та скасувати рішення правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018, протоколом №31/1 від 09.12.2018, а також визнати протиправною бездіяльність правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису даного об`єднання співвласників за минулий рік.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що в силу вимог чинного законодавства визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників належить до виключної компетенції загальних зборів співвласників (без права передоручення відповідних повноважень), у зв`язку з чим затвердження правлінням та головою правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 та розмірів внесків/платежів є протиправним. Крім того, позивач зазначив про безпідставність ухилення правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 від виконання свого обов`язку зі звітування на загальних зборах про виконання кошторису відповідача за минулий рік.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у цій справі у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування (визнання недійсними) рішень правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 , оформлених протоколами №23 від 22.07.2016, №24 від 16.08.2016, №25 від 13.09.2016, №31 від 09.10.2018 та №31/1 від 09.12.2018, в частині затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території скасовано, позов в цій частині задоволено, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За приписами ст. 272 ГПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Так, у даному випадку, не погодившись з рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у цій справі, ОСОБА_2 , як особа яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Колегія суддів дослідивши зміст, мотиви та резолютивну частині оскаржуваного рішення наголошує на тому, що рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 по даній справі не вирішувалося питання про права, інтереси чи обов`язки ОСОБА_2 , оскільки предметом даному позову була вимога позивача до відповідача про визнання дій Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 в особі правління даного об`єднання співвласників по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018 і протоколом №31/1 від 09.12.2018, незаконними та скасування рішення правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018, протоколом №31/1 від 09.12.2018, а також визнання протиправною бездіяльність правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису даного об`єднання співвласників за минулий рік.

Тобто у даному випадку позовні вимоги були спрямовані саме до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків №№3,3А, АДРЕСА_1 , зокрема через незгоду позивача із прийнятими керівним органом ОСББ рішеннями.

Однак, оскаржуваним рішенням не вирішувалось жодних питань про права, обов`язки та інтереси особисто ОСОБА_2 , оскільки як вбачається з тексту рішення суду першої інстанції по даній справі, ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду першої інстанції у даній справі не містять будь-яких суджень чи висновків суду саме про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Самим скаржником також не вказано конкретні пункти, абзаци тощо мотивувальної або резолютивної частини оскаржуваного рішення в яких йдеться про його права, інтереси та (або) обов`язки та про які саме, тобто чи повинен апелянт виконати будь-які зобов`язання, чи утриматись від вчинення певних дій, тощо.

Слід також наголосити на тому, що на переконання апелянта, суд першої інстанції розглянув питання про права та обов`язки Правління (виконавчого органу об`єднання співвласників), Головою якого у спірний період була ОСОБА_2 .

Втім, як вже було вказано вище, у даному спорі позовні вимоги були спрямовані саме до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 , яке є самостійною юридичною особою, а не особисто до ОСОБА_2 , як голови правління.

До того ж, судова колегія зазначає, що оскаржуваними позивачем рішеннями правління Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків № АДРЕСА_2 , не вирішувались питання про права, інтереси та обов`язки особисто ОСОБА_2 , зокрема але не виключно щодо її обрання, відсторонення від виконання обов`язків голови правління ОСББ, притягнення до відповідальності тощо.

Наведене свідчить про те, що ані рішеннями правління ОСББ, які були предметом заявлених позовних вимог, ані оскаржуваним рішення суду першої інстанції питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 не вирішувались.

З огляду на таке, суд апеляційної інстанції вказує, що в даному випадку скаржником, як особою яка не брала участі у справі, оскаржується рішення суду першої інстанції, яке жодним чином не стосується і не впливає на права і обов`язки скаржника, і під час вирішення даного спору питання щодо його прав та обов`язків судом не вирішувалось.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абзац 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/7523/15-г, від 12.11.2018 у справі № 21/358-06-11049, від 30.01.2019 у справі № 47/66-08, від 25.04.2019 у справі № 5004/639/12 , від 18.04 2019 у справі № 916/2179/17, від 12.08.2019 у справі № 909/1190/17 та від 19.09.2019 у справі № 910/17558/18.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що апеляційне провадження по справі №522/8917/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України, оскільки судом апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваним рішенням господарського суду питання про права, інтереси та/або обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження по справі №522/8917/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.06.2024.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.