УХВАЛА

м. Київ

19.06.2024Справа № 40/390

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг

на бездіяльність державного виконавця у справі № 40/390

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія

до Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг

про стягнення 153 392, 39 грн,

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явились.

від боржника (скаржника): Пилипенко С.В.

від органу ДВС: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 40/390 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія до Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест-Хауз Холдінг про стягнення 153 392,39 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2009 позов задоволено повністю вирішено стягнути з Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія заборгованості зі сплати лізингових платежів у розмірі 147 502,03 грн, заборгованість зі сплати ремонтних робіт у розмірі 1 908, 36 грн, заборгованість зі сплати платежу за настання страхового випадку у розмірі 3 982,00 грн, витрат по сплаті державного мита у розмірі 1 533,92 грн та 315,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

25.01.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 40/390 від 05.11.2009 видано відповідний наказ.

30.05.2024 загальним відділом діловодства суду зареєстровано скаргу Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг (далі скаржник, боржник) на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі державний виконавець), у якій скаржник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця, що виражається у не скасуванні арештів скаржника у ВП №19392884, неправомірною; зобов`язати державного виконавця скасувати арешт коштів боржника, накладений постановою від 14.07.2010 року ВП № 19392884 про арешт коштів боржника; зобов`язати державного виконавця скасувати арешт та заборону відчуження майна боржника, накладений постановою від 13.04.2010 року ВП № 19392884 про відкриття виконавчого провадження; зобов`язати державного виконавця за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження винести постанову про зняття арешту з коштів боржника на банківських рахунках в АТ Райффайзен Банк МФО 300335 та АТ УкрСиббанк МФО 351005 та направити зазначеним надавачам платіжних послуг з обслуговування рахунків для виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 розгляд скаргb Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг (далі скаржник, боржник) на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) призначено у судовому засіданні на 12.06.2024.

У судовому засіданні 12.06.2024 за клопотанням представника скаржника судом проголошена протокольна ухвала про відкладення судового засідання з розгляду скарги на 19.06.2024.

14.06.2024 через підсистему «Електронний суд» представником скаржника подано заяву про долучення лист АТ «Райффайзен банк» №В6/19-4898 від 13.06.2024 року до матеріалів справи за розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця у справі № 40/390.

17.06.2024 через підсистему «Електронний суд» представником скаржника подано заяву про зміну вимог скарги на бездіяльність державного виконавця, яку викладено у наступній редакції.

У судовому засіданні 19.06.2024 представник скаржника підтримав подану скаргу.

Орган Державної виконавчої служби та стягувач письмових пояснень на скаргу не подавали, їх представники у судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути скаргу відповідно до вимог ч. 2 ст. 342 ГПК України у відсутності представника заінтересованої особи за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника скаржника розглянувши матеріали скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві знаходився наказ Господарського суду міста Києва № 40/390 від 25.01.2010 про стягнення із з Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія заборгованості зі сплати лізингових платежів у розмірі 147 502,03 грн., заборгованість зі сплати ремонтних робіт у розмірі 1 908,36 грн., заборгованість зі сплати платежу за настання страхового випадку у розмірі 3 982,00 грн., витрат по сплаті державного мита у розмірі 1 533,92 грн та 315,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.04.2010 постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 193922884 було накладено арешт на все майно, що належить Дочірньому підприємству з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг у межах суми звернення стягнення 155 241,31 грн.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 193922884 від 14.07.2010 накладено арешт на кошти у межах суми 155 241,31 грн, що належать боржнику та містяться на усіх рахунках: АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «УкрСибббанк».

21.02.2011 постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 193922884 виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва № 40/390 від 25.01.2010 був повернутий стягувачеві, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що чинність арештів накладених на кошти та майно скаржника у межах ВП № 19392884 постановами від 13.04.2010 року про відкриття виконавчого провадження та від 14.07.2010 про арешт коштів боржника на даний час є неактуальними, такими, що не переслідують легітимну мету та порушують права скаржника на користування своїм майном, перешкоджають проведенню необхідних заходів в рамках ліквідаційної процедури щодо закриття банківських рахунків.

Так, 03.05.2024 скаржник звернувся до начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 03.05.2024 про зняття арештів з коштів та майна, в якій просив: 1) Скасувати арешт та заборону відчуження майна Дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ», накладений постановою від 13.04.2010 року ВП № 19392884 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 2) Скасувати арешт коштів Дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ» накладений постановою від 14.07.2010 року ВП № 19392884 про арешт коштів боржника; 3) За допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження винести постанову про зняття арешту з коштів Дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ» на банківських рахунках в АТ «Райффайзен Банк» МФО 300335 та АТ «УкрСиббанк» МФО 351005 та направити зазначеним надавачам платіжних послуг з обслуговування рахунків для виконання.

27.05.2024 року скаржником отримано лист-відповідь Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.05.2024 року № 64637 у якій було повідомлено про відсутність у територіального державного органу можливості встановлення підстави та правомірності виникнення запитуваного запису про арешт, оскільки на теперішній час на виконанні Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) не перебувають виконавчі провадження відносно скаржника, а архівні матеріали знищені за строком давності. Враховуючи наведені обставини, наразі відсутні підстави для вилучення даного запису про арешт майна скаржника.

Також скаржником отримано лист-відповідь Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 14.05.2024 року № 19392884/6, у якій було повідомлено про те, що згідно з інформації з АСВП по ВП № 19392884, постанова про звільнення коштів боржника не виносилася.

Як вказує скаржник, що з невідомих йому причин, Печерський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) у своєму листі посилається на постанову № АА № 190915 від 17.05.2006 як на документ, на підставі якого було накладено арешт на майно скаржника. Виконавче провадження № 19392884 в рамках якого накладено арешт на майно скаржника було відкрито у 2010, а в автоматизованій системі виконавчого провадження по ВП № 19392884 відсутня інформація про постанову № АА № 190915 від 17.05.2006. Скаржник у своїй заяві від 03.05.2024 року до Печерського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) просив зняти арешт майна, накладений саме постановою від 14.07.2010 про арешт коштів боржника.

А тому, скаржник вважає таку бездіяльність державного виконавця протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси скаржника та просить суд:

1) визнати бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що виражається у не скасуванні арешту коштів дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ» (код за ) у ВП № 19392884, неправомірною;

2) зобов`язати державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт коштів дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ» (код за ), накладений постановою від 14.07.2010 року ВП № 19392884 про арешт коштів боржника;

3) зобов`язати державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити АТ «Райффайзен Банк» МФО 300335 та АТ «УкрСиббанк» МФО 351005 про припинення арешту коштів на банківських рахунках дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ» (код за ), накладених постановою державного виконавця від 14.07.2010 року ВП № 19392884 про арешт коштів боржника;

4) зобов`язати державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження винести постанову про зняття арешту з коштів дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «ІНВЕСТ-ХАУЗ ХОЛДІНГ» на банківських рахунках в АТ «Райффайзен Банк» МФО 300335 та АТ «УкрСиббанк» МФО 351005 та направити зазначеним надавачам платіжних послуг з обслуговування рахунків для виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 116 ГПК України в редакції станом на дату видачі наказу Господарського суду міста Києва від 25.01.2010 у справі №40/390 та ст. 327 ГПК України в чинній редакції виданий судом наказ є підставою для виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами ст. 339 ГПК України в чинній редакції визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Суд відзначає, що умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку протягом окресленого у скарзі періоду були визначені Законом України Про виконавче провадження № 606-XIV.

Так, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV було передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (подібні за змістом положення містяться й у ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" в чинній редакції).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній станом на дату винесення постанови про арешт майна боржника від 13.04.2010 та 14.07.2010, примусове виконання рішень покладалося на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснювали державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 Закону № 606-XIV у редакції на час здійснення державним виконавцем дій з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 40/390 від 25.01.2010 державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За правилами ст. 38 цього ж Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна (ч. 3 ст. 38).

Зазначене правове регулювання дій державного виконавця щодо накладення/зняття арешту пов`язане з тим, що чинне на той час законодавство про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень не наділяло державних виконавців повноваженнями державних реєстраторів щодо такого майна.

Отже враховуючи наведені вище норми, суд зазначає, що під час вирішення питання про зняття арешту на грошові кошти та майно, накладеного постановами від 13.04.2010 та від 14.07.2010 у виконавчому провадженні № 193922884, державний виконавець діяв з дотриманням вимог ст.ст. 38, 40 чинного на той час Закону № 606-XIV.

Наявність у скаржника копії відповідної постанови від 21.02.2011 свідчить про виконання державним виконавцем обов`язку з видачі її копії, яку останній був вправі самостійно пред`явити до відповідних органів для зняття арешту з рахунків.

Доказів звернення до відповідних органів про зняття арешту скаржником не долучено до матеріалів скарги.

Інших доказів вчинення державним виконавцем бездіяльності під час вирішення питання про зняття арешту з рахунків боржника, накладеного постановою ВП № 193922884, від 14.07.2010 не надано.

Крім цього, як вбачається зі змісту, наданою скаржником інформації про виконавче провадження від 29.05.2024, Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у примусовому порядку стягнуто з боржника 94,18 грн відповідно, до довідки БТІ м. Києва на праві власності нерухомого майна за боржником не зареєстровано відповідно до акту державного виконавця за адресою: м. Київ бул. Л. Українки, 15 боржника не розшукано, згідно відповіді банківських установ та платіжних вимог державного виконавця кошти на рахунках боржника арештовані за іншим виконавчим документом, згідно відповіді УДАІ у м. Києві за боржником не зареєстровано транспортні.

Окрім іншого суд зауважує, що скарга у даній справі подана у зв`язку з оскарженням бездіяльності державного виконавця, який здійснював виконавчі дії у виконавчому провадженні щодо не зняття арешту з майна боржника на стадії завершення виконавчого провадження.

Оскільки як вбачається із матеріалів скарги, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі ст. 38, п. 2 ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV, однак, станом на момент подачі такої скарги та розгляду її по суті заборгованість за наказом № 40/390 від 25.01.2010 не стягнута, рішення у даній справі не виконано.

Суд вважає, що повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до вимог ст. 38, п. 2 ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-XIV (п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції) не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця зняти арешт з майна боржника, тому доводи скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відтак, всупереч вимог ст. 74 ГПК України скаржником не надано доказів вчинення органом Державної виконавчої служби неправомірних дій або бездіяльності під час вирішення питання про зняття арешту з його рахунків та порушення у зв`язку з цим його прав.

Отже, оскільки доказів виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2009 та наказу від 25.01.2010 у справі № 40/390 матеріали справи не містять, факт не виконання вказаного рішення та наказу не заперечується самим боржником, а доводи скарги з цього приводу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, щодо не зняття арешту з майна боржника, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232-235, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

Відмовити у задавлені скарги Дочірнього підприємства з 100% іноземною інвестицією Інвест - Хауз Холдінг на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили 19.06.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20.06.2024

Суддя Л.Г. Пукшин