СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Харків Справа № 922/4116/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання : Погребняк А.М.,

за участі представників сторін:

від позивача, Товстик А.О. ,

від відповідача , Мірошник Р. С ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, за вх. №421 Х/1, на рішення господарського суду Харківської області від 24.11.23 (повний текст складено 15.01.24, суддя Ольшанченко В.І. ) у справі № 922/4116/23

за позовом ПрАТ "Харківенергозбут", м.Харків,

до КП «Пісочинкомунсервіс», смт Пісочин, Харківська область,

про стягнення 99378,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.11.23 у справі №922/4116/23 закрите провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №19032 від 01.01.2019 за березень та квітень 2023 року у сумі 48875, 26 грн. Решту позову задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Пісочинкомунсервіс" (62416, Харківська область, смт Пісочин, пров. Транспортний, 2. Код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126. Код ) заборгованість за договором №19032 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за травень 2023 року у сумі 26080,13 грн; пеню за період з 15.02.2022 по 31.05.2023 у сумі 54096,68 грн; 3% річних за період з 14.12.2021 по 31.05.2023 у сумі 3598,90 грн та індекс інфляції за період з травня 2022 року по травень 2023 року у сумі 15602,65 грн та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.23 у справі №922/4116/23 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що поданні позивачем документи не є належними доказами, оскільки ці копії не засвідчені належним чином. Апелянт також зазначає, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 19032 від 01.01.2019 р. , заява приєднання до договору, Комерційна пропозиція № 3 від 01.01.2019 та комерційна пропозиція № 9 від 01.07.2019 р. не можуть бути належними доказами саме таких умов договору, на які посилається позивач, з причин відсутності підпису відповідача у таких документах. Крім того, відповідач наполягає, що на підставі п.16 Постанови НКРЕКП передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договором, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на період військового стану. Судом також не було враховано наявність форс-мажорних обставин.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.23 у справі №922/4116/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, на рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.23 у справі №922/4116/23, встановлено учасникам справи строк до 18.03.2024 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали справи №922/4116/23 з Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 розгляд справи призначено на 28.03.2024 .

14.03.2024 від позивача по справі через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

27.03.2024 від відповідача по справі через систему Електронний суд надійшло клопотання про розподіл судових витрат.

28.03.2024 від позивача по справі через систему Електронний суд надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №911/1359/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2024 р. зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Пісочинкомунсервіс" на рішення господарського суду Харківської області від 24.11.2023 р. у справі № 922/4116/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №911/1359/22.

28.05.2024 через систему Електронний суд від позивача по справі надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 20.06.2024 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.06.2024 р. приймали участь представники позивача та відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії споживачу за вільними цінами на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики га комунальних послуг (НКРЕКП), від 19.06.2018 №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 (далі - Постанова).

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" (надалі - Правила), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Згідно з приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 7 Постанови договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, згідно з п. 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ Харківенергозбут: zbutenergo.kharkov.ua.

Враховуючи наведені приписи та те, що КП "Пісочинкомунсервіс" було фактично спожито електричну енергію та були оплачені рахунки за спожиту електроенергію - договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах договору №19032 від 01.01.2019 (далі - договір), відомості про якого передані від попереднього постачальника АТ "Харківобленерго".

Згідно з п. 2.1 договору постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідач приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції №3 для суб`єктів господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення від 01.01.2019 (далі - комерційна пропозиція №3 від 01.01.2019), опублікованої електропостачальником.

01.07.2019 комерційна пропозиція №3 від 01.01.2019 була змінена на комерційну пропозицію №9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення (далі - комерційна пропозиція №9 від 01.07.2019).

Порядок розрахунків за договором №19032 від 01.01.2019 визначається відповідно до комерційна пропозиція №9 від 01.07.2019, яка є невід`ємним додатком до договору.

01 січня 2019 року між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №19032 від 01.01.2019 (далі - додаткова угода).

Предметом додаткової угоди є удосконалення та поліпшення системи взаємовідносин щодо постачання електричної енергії споживачу. Сторони домовились здійснювати електронний документообіг між постачальником та споживачем через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів (далі - Система ЕДО).

Відповідно до п. 3.3 додаткової угоди обов`язковим реквізитом електронних документів є кваліфікований електронний підпис (далі - КЕП), який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

КЕП має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (пункт 3.5. додаткової угоди).

Згідно з п. 3.10 додаткової угоди надсилання електронних документів за допомогою Системи ЕДО повинно відбуватися згідно строків та/або термінів, передбачених у договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 3.11 додаткової угоди факт надсилання електронних документів фіксується в Системі ЕДО. Сторони погодили, що наявність в Системі ЕДО запису про надсилання відповідного електронного документу є достатньою правовою підставою для підтвердження належного виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Правил роздрібного ринку електричної енергії, інших нормативно-правових актів. При наявності такого запису відповідний електронний документ вважається доставленим та отриманим адресатом.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спец-рахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника.

Умовами п. 3 комерційної пропозиції №9 від 01.07.2019, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати, як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Згідно з п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Пунктом 4 комерційної пропозиції №9 від 01.07.2019, встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до відомостей АТ "Харківобленерго" відповідачу нараховано та за результатами розрахункового періоду сформовано і виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період з листопада 2021 по травень 2023 включно, а саме:

- за листопад 2021 року на суму 65568,23 грн, ПДВ 20% 13113,65 грн, разом з ПДВ 78681,88 грн. Відповідачем за листопад 2021 року спожито 30215 кВт/год. Рахунок за листопад 2021 року та акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2021 року було відправлено через Систему ЕДО 06.12.2021. Строк оплати рахунку до 13.12.2021. Рахунок не сплачено;

- за січень 2022 року на суму 95863,60 грн, ПДВ 20% 19172,72 грн, разом з ПДВ 115036,32 грн. Відповідачем за січень 2022 року спожито 27071 кВт/год. Рахунок за січень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2022 року було відправлено через Систему ЕДО 07.02.2022. Строк оплати рахунку до 14.02.2022. Рахунок не сплачено;

- за лютий 2022 року на суму 49056,35 грн, ПДВ 20% 9811,27 грн, разом з ПДВ 58867,62 грн. Відповідачем за лютий 2022 року спожито 1061 кВт/год. Рахунок за лютий 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022 року було відправлено через Систему ЕДО 15.03.2022. Строк оплати рахунку до 22.03.2022. Рахунок не сплачено;

- за березень 2022 року на суму 47 612,10 грн, ПДВ 20% 9522,42 грн, разом з ПДВ 57134,52 грн. Відповідачем за березень 2022 року спожито 18579 кВт/год. Рахунок за березень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2022 року було відправлено через Систему ЕДО 13.04.2022. Строк оплати рахунку до 20.04.2022. Рахунок не сплачено;

- за квітень 2022 року на суму 26832,31 грн, ПДВ 20% 5366,46 грн, разом з ПДВ 32198,77 грн. Відповідачем за квітень 2022 року спожито 12991 кВт/год. Рахунок за квітень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2022 року було відправлено через Систему ЕДО 11.05.2022. Строк оплати рахунку до 18.05.2022. Рахунок не сплачено;

- за травень 2022 року на суму 30574,09 грн, ПДВ 20% 6114,82 грн, разом з ПДВ 36688,91 грн. Відповідачем за травень 2022 року спожито 17948 кВт/год. Рахунок за травень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2022 року було відправлено через Систему ЕДО 08.06.2022. Строк оплати рахунку до 15.06.2022. Рахунок не сплачено;

- за червень 2022 року на суму 28224,17 грн, ПДВ 20% 5644,83 грн, разом з ПДВ 33869,00 грн. Відповідачем за червень 2022 року спожито 17279 кВт/год. Рахунок за червень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2022 року було відправлено через Систему ЕДО 07.07.2022. Строк оплати рахунку до 14.07.2022. Рахунок не сплачено;

- за липень 2022 року на суму 33367,82 грн, ПДВ 20% 6673,56 грн, разом з ПДВ 40041,38 грн. Відповідачем за липень 2022 року спожито 20693 кВт/год. Рахунок за липень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2022 року відправлено через Систему ЕДО 05.082022 (копія додається). Строк оплати рахунку до 12.08.2022. Рахунок не сплачено;

- за серпень 2022 року на суму 24904,13 грн, ПДВ 20% 4980,83 грн, разом з ПДВ 29884,96 грн. Відповідачем за серпень 2022 року спожито 14466 кВт/год. Рахунок за серпень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2022 року відправлено через Систему ЕДО 07.09.2022. Строк оплати рахунку до 14.09.2022. Рахунок не сплачено;

- за вересень 2022 року на суму 24760,67 грн, ПДВ 20% 4952,13 грн, разом з ПДВ 29712,80 грн. Відповідачем за вересень 2022 року спожито 12870 кВт/год. Рахунок за вересень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2022 року відправлено через Систему ЕДО 07.10.2022. Строк оплати рахунку до 14.10.2022. Рахунок не сплачено;

- за грудень 2022 року на суму 47570,45 грн, ПДВ 20% 9514,09 грн, разом з ПДВ 57 084,54 грн. Відповідачем за грудень 2022 року спожито 15059 кВт/год. Рахунок за грудень 2022 року та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 року відправлено через Систему ЕДО 09.01.2023. Строк оплати рахунку до 16.01.2023. Рахунок не сплачено;

- за січень 2023 року на суму 77799,58 грн, ПДВ 20% 15559,92 грн, разом з ПДВ 93359,50 грн. Відповідачем за січень 2023 року спожито 29722 кВт/год. Рахунок за січень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2023 року відправлено через систему ЕДО 09.02.2023. Строк оплати рахунку до 16.02.2023. Рахунок не сплачено;

- за лютий 2023 року на суму 38871,35 грн, ПДВ 20% 7774,27 грн, разом з ПДВ 46645,62 грн. Відповідачем за лютий 2023 року спожито 12170 кВт/год. Рахунок за лютий 2023 року та акт приймання - передачі електричної енергії за лютий 2023 року відправлено через Систему ЕДО 08.03.2023. Строк оплати рахунку до 15.03.2023. Рахунок не сплачено;

- за березень 2023 року на суму 24751,26 грн, ПДВ 20% 4950,25 грн, разом з ПДВ 29701,51 грн. Відповідачем за березень 2023 року спожито 8805 кВт/год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок за березень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2023 року відправлено через Систему ЕДО 10.04.2023. Строк оплати рахунку до 17.04.2023. Рахунок не сплачено;

- за квітень 2023 року на суму 20729,38 грн, ПДВ 20% 4145,88 грн, разом з ПДВ 24875,26 грн. Відповідачем за квітень 2023 року спожито 7971 кВт/год згідно фактичних даних, а саме: відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок за квітень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2023 року відправлено через Систему ЕДО 08.05.2023. Строк оплати рахунку до 15.05.2023. Рахунок не сплачено;

- за травень 2023 року на суму 21733,44 грн, ПДВ 20% 4346,69 грн, разом з ПДВ 26 080,13 грн. Відповідачем за травень 2023 року спожито 9665 кВт/год. Рахунок за травень 2023 року та акт приймання - передачі електричної енергії за травень 2023 року відправлено через Систему ЕДО 07.06.2023. Строк оплати рахунку до 14.06.2023. Рахунок не сплачено.

При цьому позивач вказує про наявність оплат з боку відповідача, які були проведені несвоєчасно, та про наявність станом на момент подання позовної заяви до суду заборгованості за період з березня 2023 р. по травень 2023 р. включно у сумі 74955,39 грн, у зв`язку з чим позивач на підставі договору та ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу пеню за період з 15.02.2022 по 31.05.2023 у сумі 54096,68 грн; 3% річних за період з 14.12.2021 по 31.05.2023 у сумі 3598,90 грн та індекс інфляції за період з травня 2022 року по травень 2023 року у сумі 15602,65 грн.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі закрите провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №19032 від 01.01.2019 за березень та квітень 2023 року у сумі 48875, 26 грн.

Решту позову задоволено повністю та стягнуто з відповідача заборгованість за договором №19032 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за травень 2023 року у сумі 26080,13 грн; пеню за період з 15.02.2022 по 31.05.2023 у сумі 54096,68 грн; 3% річних за період з 14.12.2021 по 31.05.2023 у сумі 3598,90 грн та індекс інфляції за період з травня 2022 року по травень 2023 року у сумі 15602,65 грн та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Про те, судова колегія не повністю погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України)

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем під час апеляційного провадження, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором.

Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором №19032 від 01.01.2019 складала 74955,39 грн.

Під час розгляду справи, позивач надав заяву про уточнення позовних вимог та докази погашення відповідачем частини суми заборгованості за березень та квітень 2023 року у сумі 48875,26 грн, про що свідчать копії платіжних доручень: №704 від 06.10.2023 на суму 24000,00 грн; №705 від 06.10.2023 на суму 24875,26 грн.

Оскільки спір, в частині стягнення заборгованості за договором у сумі 48875,26 грн, врегульовано сторонами після подачі позивачем позову, суд першої інстанції на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, закрив провадження у справі в цій частині вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином не сплаченою залишилась сума боргу 26080,13 грн за травень 2023 року.

Строк виконання відповідачем зобов`язань зі сплати існуючої заборгованості є таким, що настав.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію у сумі 26080,13 грн є такими, що підлягали задоволенню.

Відповідно до приписів статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. ( ст.611 ЦК України)

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу за порушення строків виконання грошового зобов`язання пеню за період з 15.02.2022 по 31.05.2023 у сумі 54096,68 грн; 3% річних за період з 14.12.2021 по 31.05.2023 у сумі 3598,90 грн та інфляційні за період з травня 2022 року по травень 2023 року у сумі 15602,65 грн.

Встановлені судом першої інстанції обставини. а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, свідчать про правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Про те, судова колегія погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені починаючи з 25.02.2022 на підставі пункту 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333), яким рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

При цьому судова колегія враховує правову позицію, яка викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/ 1359/22.

Так Верховний Суд зазначив наступне. Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

Об`єднана палата констатує, що постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.

Що стосується посилання скаржника на те, що у даному випадку мали застосовуватися норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, оскільки вони мають вищу юридичну силу ніж постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) Об`єднана палата виходить з наступного.

Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні №9-рп/2001 від 19.06.2001 у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.

Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірник договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку).

Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів.

Типові і примірні договори входять до системи джерел господарського договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частини четвертої статті 179 ГК України типові договори затверджуються Кабінетом Міністрів України або у випадках, передбачених законом, іншим органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті З Закону «Про ринок електричної енергії»).

Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта.

Частина четверта статті 179 Господарського кодексу України закріплює межі вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов, а саме обов`язковість відповідності умов господарського договору певного виду типовим договорам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади. Укладаючи договір на основі типового договору, затвердженого відповідним державним органом в межах його компетенції, сторони повинні враховувати імперативні правила, що містяться в типовому договорі. Разом з тим сторони мають право конкретизувати його умови та доповнити їх, якщо такі доповнення не суперечать його змісту.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ, від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 16.11.2022 № 2738-IX, від 7.02.2023 № 2915-IX, від 2.05.2023 № 3057-IX, від 27.07.2023 № 3275-IX, від 8.11.2023 № 3429-IX, від 06.02.2024 № 3564-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 6.02. 2023 № 58/2023 , від 1.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023,від 6.11.2023 № 734/2023, від 5.02.2024 № 49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Статтею 1 Закону України від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Відповідно до положень частини 1 статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Об`єднана палата ураховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор заначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «;Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, Об`єднана палата доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата звергає увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 № 333, у редакції від 26.04.2022 ) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Відмовляючи у задоволенні позову у стягненні пені, суди попередніх інстанцій посилалися на приписи Постанови №332, а саме підпункт 16 пункту 1 такого змісту: на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати таку настанову - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Суд першої та апеляційної інстанцій, вказували, зокрема, таке:

- повноваження НКРЕКП, визначені Законом, пунктом 1 частини другої статті 17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання;

- як визначено пунктом 1 частини першої статті 2 Закону регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо;

- відповідно до частини першої статті 3 Закону регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України;

- вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії, у тому числі у випадку застосування таких штрафних санкцій не лише оператором системи передачі, яким є позивач, але й у випадку застосування до такої особи відповідальності у вигляді штрафних санкцій іншим учасником ринку за іншими договорами, чим досягається баланс інтересів всіх учасників ринку у період оголошення воєнного стану для запобігання негативним наслідкам у відповідній сфері.

Отже, суди попередніх інстанцій застосували приписи Постанови №332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Об`єднана палата погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з вищенаведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Враховуючи вище наведену правову позицію Верховного Суду, судова колегія приходить до висновку, що стягнення з відповідача пені є обґрунтованим лише у період з 15.02.2022 по 18.02.2022 у сумі 54 грн 88 коп.

В стягнені пені, яка була нарахована після 24.02.202 слід відмовити.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Стаття 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, судом першої інстанції було не правильно застосовані норми матеріального права у зв`язку з чим рішення по справі підлягає частковому скасуванню в частині стягнення пені у розмірі 54096,68 грн, з прийняттям нового рішення в цій частині про стягнення з відповідача пені у розмірі 54 грн 88 коп.

З огляду на наведене, апеляційна скарга також підлягає задоволенню частково.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що подані позивачем документи, копії яких містяться в матеріалах справи не засвідчені належним чином.

Порядок засвідчення копій документів регламентується Національним стандартом України ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ( чинний від 01.09.2021) далі ДСТУ 4163:2020.

Пункт 5.26 ДСТУ 4163:2020 зазначає, Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «згідно з оригіналом» ( без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дата засвідчення копії.

З матеріалів справи убачається, що надані до справи копії документів засвідчено у відповідності до вимог статті 91 Господарського процесуального кодексу України та п.5.26 ДСТУ 4163:2020.

Матеріалами справи також підтверджено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 19032 від 01.01.2019 між позивачем та відповідачем є укладеним належним чином.

Зазначене також підтверджується частковим виконання відповідачем цього договору, зокрема, вже під час розгляду справи у суді першої інстанції, у зв`язку з чим провадження у справі було закрито в частині стягнення заборгованість на суму 48875, 26 грн.

Судова колегія також зазначає, що зменшення розміру річних, які нараховані на підставі і в розмірі , встановленим статтею 625 Цивільного кодексу України та інфляційних статтею 231 Господарського кодексу України не передбачено.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог .

Керуючись ст. ст. 269,270, 275,277,281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу КП «Пісочинкомунсервіс», смт Пісочин, Харківська область, задовольнити частково.

2.Скасувати рішення у справі №922/4116/23 в частині стягнення пені у розмірі 54096,68 грн.

В цій частини прийняти нове рішення по справі.

Стягнути з Комунального підприємства "Пісочинкомунсервіс" (62416, Харківська область, смт Пісочин, пров. Транспортний, 2. Код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул.Плеханівська, 126. Код ) пеню за період з 15.02.2022 по 18.02.2022 у сумі 54,88 грн. та судовий збір у сумі 1222,00 грн.

У стягненні пені у розмірі 54 041,80 грн. відмовити.

В решті рішення по справі залишити без змін.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, 126. Код ) на користь Комунального підприємства "Пісочинкомунсервіс" (62416, Харківська область, смт Пісочин, пров.Транспортний, 2. Код ) судові витрати за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 1150,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.06.2024

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов