ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024м. ДніпроСправа № 904/2126/24
За позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест", м. Дніпро

про стягнення 35 606,89грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" заборгованість у розмірі 35 606,89грн, з яких:

- заборгованість по відшкодуванню витрат балансоутримувача по оплаті земельного податку у розмірі 20 445,60грн;

- пеня у розмірі 14 506,15грн;

- 3 % річних у розмірі 239,17грн;

- втрати від інфляції у розмірі 415,97грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №289/14-2022 від 09 лютого 2022 року в частині повного та своєчасного відшкодування витрат балансоутримувача по оплаті земельного податку.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 справу №904/2126/24 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження у справі відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Ухвалу суду від 17.05.2024 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 17.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 62). Строк для надання відзиву на позов сплинув. У встановлений законом та ухвалою суду строк відповідач відзиву на позов не надав.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2022 року між Державним підприємством "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (балансоутримувач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" (орендар, відповідач) укладено договір №289/14-2022 (а.с. 9-11).

Підставою укладення договору є договір оренди №469 від 14.05.2021 орендованого приміщення, що знаходиться на земельній ділянці балансоутримувача, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 22 Д, та землекористувачем якого є ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова" (п. 1.1 договору).

У відповідність ст. 797 ЦК України орендар зобов`язаний відшкодовувати балансоутримувачу витрати по сплаті податку на землю відповідно до Податкового кодексу України та на підставі даних Державного земельного кадастру в 2022 році у розмірі: за земельну ділянку площею 81,79 кв.м - 17 037,96грн (сімнадцять тисяч тридцять сім грн 96 коп.) ПДВ 20% - 3 407,59 грн.

Всього 20 445,55грн (двадцять тисяч чотириста сорок п`ять грн 55 коп.) на рік, які змінюються в разі зміни нормативної грошової оцінки землі, коефіцієнта і ставки земельного податку, згідно даних Державного земельного кадастру з дати, коли починають діяти зазначені зміни (дата вказується в даних Державного земельного кадастру) (п. 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору орендар зобов`язується відшкодовувати балансоутримувачу витрати по оплаті податку на землю, які балансоутримувач сплачує за земельну ділянку, на якому знаходяться орендовані приміщення (розрахункова земельна площа ділянки становить 81,79 кв.м).

Орендар зобов`язується відшкодовувати витрати балансоутримувача по оплаті податку на землю. Оплату орендатор проводить щомісяця, до 05 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.1, 3.2 договору).

За порушення термінів оплати за цим договором орендар сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми, пред`явленої до оплати відповідно за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє орендаря від виконання зобов`язань за цим договором (п. 4.1, 4.2 договору).

Сума відшкодування податку на землю за 2022 рік становить 17037,96грн (сімнадцять тисяч тридцять сім грн 96 коп.), ПДВ 20% - 3 407,59грн. Всього 20 445,55грн (двадцять тисяч чотириста сорок п`ять грн 55 коп.). При зміні нормативної грошової оцінки землі, коефіцієнта і ставки земельного податку відповідно до даних Державного земельного кадастру сума податку на землю підлягає автоматично обов`язковому перерахуванню орендарем і зміни з дати, коли починають діяти зазначені зміни, без підписання додаткової угоди. Сума відшкодування податку на землю у 2022 році і наступні роки відповідно до договору оренди становить суму грошових коштів визначених у 2022 році з урахуванням індексу інфляції, діє до автоматичного перерахунку орендарем відшкодування податку на землю в зв`язку зі змінами нормативної грошової оцінки землі, коефіцієнта і ставки земельного податку, згідно даних Державного земельного кадастру і вводиться з дати, коли починають діяти зазначені зміни (п. 5.1 договору).

Орендатор проводить оплату щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним, яка становить 1 419,83грн (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять грн 83 коп.), ПДВ -20% -283,97грн. Всього 1 703,80грн (одна тисяча сімсот три грн 80 коп.) (п. 5.2 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022 року. Продовження терміну дії цього договору оформляється сторонами шляхом підписання додаткової угоди до нього (п. 9.1, 9.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

ДП "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" надано суду підписані позивачем в односторонньому порядку акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором №289/14-2022 від 09.02.2022:

№с-00000161 від 31.05.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 13);

№с-00000208 від 30.06.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 17);

№с-00000265 від 31.07.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 21);

№с-00000321 від 31.08.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 25);

№с-00000349 від 30.09.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 29);

№с-00000414 від 31.10.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 33);

№с-00000449 від 30.11.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 37);

№с-00000478 від 31.12.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 41);

№с-00000024 від 31.01.2024 на суму 2044,56грн (а.с. 45);

№с-00000084 від 29.02.2024 на суму 2044,56грн (а.с. 49).

Також на адресу відповідача були виставлені рахунки фактури на оплату:

№с-1042 від 31.05.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 12);

№с-1106 від 30.06.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 16);

№с-1155 від 31.07.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 20);

№с-1209 від 31.08.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 24);

№с-1235 від 30.09.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 28);

№с-1304 від 31.10.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 32);

№с-1339 від 30.11.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 36);

№с-1372 від 31.12.2023 на суму 2044,56грн (а.с. 40);

№с-0034 від 31.01.2024 на суму 2044,56грн (а.с. 44);

№с-0093 від 29.02.2024 на суму 2044,56грн (а.с. 48).

Зазначені акти та рахунки направлялись позивачем на адресу відповідача (а.с. 14-15, 18-19, 22-23, 26-27, 30-31, 34-35, 38-39, 42-43, 46-47, 50-51).

В обумовлений договором строк відповідач не відшкодував балансоутримувачу витрати по сплаті податку на землю, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 20 445,60грн.

Позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 у справі №904/6522/23 розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №469 від 14.05.2021, укладений між Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" (рішення розміщено на сайті "Єдиний державний сайт судових рішень" та набрало законної сили 28.03.2024).

Окрім того, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2023 у справі №904/2229/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" заборгованість по відшкодуванню витрат балансоутримувача по оплаті земельного податку в розмірі 30668,40грн основного боргу, 544,30грн 3% річних, 2043,82грн інфляційних втрат, 6307,33грн пені та судовий збір у розмірі 1893,40грн (рішення розміщено на сайті "Єдиний державний сайт судових рішень" та набрало законної сили 11.08.2023).

Зі змісту цього рішення вбачається, що заборгованість утворилась за актами №с-00000688 від 30.06.2022, №с-00000728 від 31.07.2022, №с-00000751 від 31.08.2022, №с-00000767 від 30.09.2022, №с-00000809 від 31.10.2022, №с-00000831 від 30.11.2022, №с-00000006 від 31.01.2023, №с-00000061 від 28.02.2023.

Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" зобов`язань за договором №289/14-2022 від 09.02.2022 в частині своєчасної та повної сплати (компенсації) земельного податку за період з травня 2023 року по лютий 2024 року (з урахуванням набрання чинності рішення у справі №904/6522/23 про розірвання договору оренди, та у справі №904/2229/23).

Таким чином, в період з 01.05.2023 по 01.03.2024 орендар повинен був відшкодувати балансоутримувачу витрати по оплаті податку на землю на загальну суму 20445,60грн.

Позивач просить стягнути основний борг у розмірі 20445,60грн, пеню у розмірі 14506,15грн, 3% річних у розмірі 239,17грн та інфляційні втрати у розмірі 415,97грн, що і стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 5.2 договору орендатор проводить оплату щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним.

З огляду на положення спірного договору відповідач був зобов`язаний відшкодовувати балансоутримувачу витрати по сплаті податку на землю, за травень 2023 року до 05.06.2023; за червень 2023 року до 05.07.2023; за липень 2023 року до 07.08.2023 (з урахуванням ч.5 ст. 254 ЦК України); за серпень 2023 року до 05.09.2023; за вересень 2023 року до 05.10.2023; за жовтень 2023 року до 06.11.2023 (з урахуванням ч.5 ст. 254 ЦК України); за листопад 2023 року до 05.12.2023; за грудень 2023 року до 05.01.2024; за січень 2024 року до 05.02.2024; за лютий 2024 року до 05.03.2024.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 20445,60грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувача по оплаті земельного податку у розмірі 20 445,60грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі , що встановлюється за згодою сторін.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Установлене статтею 3 названого Закону обмеження розміру пені не стосується неустойки, встановленої іншими законодавчими актами.

У наведених нормах Закону прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абз.2 ч.3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який встановлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 14 506,15грн за загальний період з 06.06.2023 до 16.04.2024 (по кожному акту окремо та періодом нарахування 6 місяців) (а.с. 4).

З урахуванням наведених вище положень, господарський суд здійснив перерахунок розміру пені, обмежив її нарахування подвійною обліковою ставкою НБУ. Окрім того позивач невірно визначив період прострочки з оплати за липень 2023 року та за жовтень 2023 року.

Так, на суму боргу 2044,56грн (за травень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.06.2023 до 04.12.2023 (182дн) у розмірі 430,42грн;

на суму боргу 2044,56грн (за червень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.07.2023 до 03.01.2024 (182дн) у розмірі 397,92грн;

на суму боргу 2044,56грн (за липень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 08.08.2023 до 04.02.2024 (181дн) у розмірі 362,82грн;

на суму боргу 2044,56грн (за серпень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.09.2023 до 05.03.2024 (182дн) у розмірі 341,62грн;

на суму боргу 2044,56грн (за вересень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.10.2023 до 04.04.2024 (182дн) у розмірі 321,49грн;

на суму боргу 2044,56грн (за жовтень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 07.11.2023 до 16.04.2024 (162дн) у розмірі 274,16грн;

на суму боргу 2044,56грн (за листопад 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.12.2023 до 16.04.2024 (133дн) у розмірі 222,17грн;

на суму боргу 2044,56грн (за грудень 2023 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 08.01.2024 до 16.04.2024 (100дн) у розмірі 165,74грн;

на суму боргу 2044,56грн (за січень 2024 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.02.2024 до 16.04.2024 (71дн) у розмірі 117,14грн;

на суму боргу 2044,56грн (за лютий 2024 року) підлягає нарахуванню та стягненню пеня за період прострочки з 06.03.2024 до 16.04.2024 (42дн) у розмірі 68,54грн.

Вимога про стягнення з відповідача пені задовольняється судом частково у розмірі 2 702,02грн, в решті заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат (11804,13грн) слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 239,17грн за період з 06.06.2023 до 16.04.2024 та інфляційні втрати за період червень 2023 року березень 2024 року у розмірі 415,97грн (а.с. 5).

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено допущення позивачем аналогічної помилки, що і при нарахуванні пені.

Так, на суму боргу 2044,56грн (за липень 2023 року) підлягають нарахуванню та стягненню 3% річних за період прострочки з 08.08.2023 до 16.04.2024 (253дн) у розмірі 42,47грн;

на суму боргу 2044,56грн (за жовтень 2023 року) підлягають нарахуванню та стягненню 3% річних за період прострочки з 07.11.2023 до 16.04.2024 (162дн) у розмірі 27,17грн.

В іншій частині розрахунок 3% річних є арифметично вірним.

Вимога про стягнення з відповідача трьох відсотків річних задовольняється судом частково у розмірі 298,84грн, в решті заявлених вимог про стягнення 3% річних (0,33грн) слід відмовити.

Поряд із цим, суд не погоджується з визначенням позивачем величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19).

Сума інфляційних втрат складає, зокрема:

на суму боргу 2044,56грн (за травень 2023 року) * 102,5% (сукупний індекс інфляції за червень 2023 року березень 2024 року) = 2095,67грн 2044,56грн = 51,11грн;

на суму боргу 2044,56грн (за липень 2023 року) * 102,3% (сукупний індекс інфляції за серпень 2023 року березень 2024 року) = 2091,58грн 2044,56грн = 47,02грн;

на суму боргу 2044,56грн (за вересень 2023 року) * 103,2% (сукупний індекс інфляції за жовтень 2023 року березень 2024 року) = 2109,99грн 2044,56грн = 65,43грн;

на суму боргу 2044,56грн (за жовтень 2023 року) * 102,4% (сукупний індекс інфляції за листопад 2023 року березень 2024 року) = 2093,63грн 2044,56грн = 49,07грн;

на суму боргу 2044,56грн (за листопад 2023 року) * 101,9% (сукупний індекс інфляції за грудень 2023 року березень 2024 року) = 2083,41грн 2044,56грн = 38,85грн;

на суму боргу 2044,56грн (за грудень 2023 року) * 101,2% (сукупний індекс інфляції за січень березень 2024 року) = 2069,09грн 2044,56грн = 24,53грн;

на суму боргу 2044,56грн (за січень 2024 року) * 100,8% (сукупний індекс інфляції за лютий березень 2024 року) = 2060,92грн 2044,56грн = 16,36грн.

В іншій частині розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним.

Вимога про стягнення з відповідача трьох відсотків річних задовольняється судом частково у розмірі 414,02грн, в решті заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат (1,95грн) слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає заборгованість по відшкодуванню витрат балансоутримувача по оплаті земельного податку у розмірі 20 445,60грн, пеня у розмірі 2 702,02грн, 3% річних у розмірі 298,84грн та втрати від інфляції 414,02грн, а всього 23860,48грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3059 від 01.05.2024. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 56, 59).

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 029,09грн (23860,48грн * 3028,00грн/ 35606,89грн).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" про стягнення 35 606,89грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" (ідентифікаційний код 39166144; вул. Криворізька, буд. 22-Д, каб. 33,34, м. Дніпро, 49047) на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (ідентифікаційний код 14308368; вул. Криворізька, 1, м. Дніпро, 49008) заборгованість по відшкодуванню витрат балансоутримувача по оплаті земельного податку у розмірі 20 445,60грн (двадцять тисяч чотириста сорок п`ять гривень 60коп.), пеня у розмірі 2 702,02грн (дві тисячі сімсот дві гривні 02коп.), 3% річних у розмірі 298,84грн (двісті дев`яносто вісім гривень 84коп.), втрати від інфляції 414,02грн (чотириста чотирнадцять гривень 02коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 029,09грн (дві тисячі двадцять дев`ять гривень 09коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 24.06.2024

Суддя Н.М. Євстигнеєва