ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Справа№ 910/1509/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Пустовіт Ю.Ю.

від відповідача: Підлипенський Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс"

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 (повний текст складено 02.05.2024)

у справі №910/1509/24 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про внесення змін до договору, скасування оперативно-господарської санкції та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/1509/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про внесення змін до договору, скасування оперативно-господарської санкції та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Внесено зміни до Договору № від 12 січня 2023 року щодо надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу ГРС Красилів), а саме:

Пункт 4.1. Договору викласти в наступній редакції: " 4.1. Підрядник зобов`язується виконати Роботи протягом 473 календарних днів з дати укладання цього Договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт (Додаток №3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною".

Пункт 10.9.3. Договору викласти в наступній редакції: " 10.9.3. Термін дії Гарантії-до " 29" травня 2024 року включно".

Пункт 11.1. Договору викласти в наступній редакції: " 11.1 Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє 503 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань Договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання". Додаток №3 до Договору - "Графік виконання робіт" викласти в новій редакції, а саме: "Обстеження, розробка, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації - 120 календарних днів"; "виготовлення/ придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи - 408 календарних днів"; "пусконалагоджувальні роботи - 473 календарних днів".

Скасовано оперативно-господарську санкцію у розмірі 28 471,00 грн, застосовану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до ТОВ "НОРМА ПЛЮС" за несвоєчасне виконання робіт та зобов`язати ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" повернути оперативногосподарську санкцію у розмірі 28 417,00 грн на розрахунковий рахунок ТОВ "НОРМА ПЛЮС". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" витрати зі сплати судового збору - 9 084,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 21.05.2024 через електронний суд, подало апеляційну скаргу, у якій просило прийняти дану апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/1509/24. Ухвалити нове рішення у справі № 910/1509/24, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про внесення змін до договору № від 12.01.2023, скасування оперативно-господарської санкції у розмірі 28 417,00 грн та повернення оперативно-господарської санкції у розмірі 28 417,00 грн на розрахунковий рахунок позивача. Судові витрати покласти на Позивача у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду м. Києва від 23.04.2024 у справі №910/1509/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/1509/24 залишено без змін.

17.06.2024 на адресу суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. У даній заяві позивач просить долучити до матеріалів справи № 910/1509/24 Акт надання послуг від 14.06.2024 року, який підтверджує остаточний розмір витрат, що понесені ТОВ "НОРМА ПЛЮС" у зв`язку із розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді. Судові витрати ТОВ "НОРМА ПЛЮС" по справі № 910/1509/24, понесені на професійну правничу допомогу пов`язану зі розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді, покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України". Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" () на користь ТОВ "НОРМА ПЛЮС" () НОМЕР_1 в АТ "СЕНС БАНК", МФО 300346 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 52 000,00 грн (п`ятдесят дві тисячі грн) 00коп.

В додатках до заяви про ухвалення додаткового рішення позивач надав наступні документи:

- довіреність1;

- довіреність2;

- Акт надання послуг від 14.06.24 року;

- квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" 42795490;

- квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОРМА ПЛЮС" 32917708;

- квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" 42795490;

- квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОРМА ПЛЮС" 32917708.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 17.06.2024 заяву про ухвалення додаткового рішення Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" у справі №910/1509/24 передано на розгляд колегії у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1509/24 призначено до розгляду на 26.06.2024. Надано можливість відповідачу, у строк до 25.06.2024 надати суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі.

21.06.2024 через електронний суд відповідач направив заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового рішення, де відповідач просив суд заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРМА ПЛЮС» про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення. Відмовити ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у стягненні з ТОВ «Оператор ГТС України» витрат на правову допомогу у розмірі 52 000,00 грн. В обґрунтування свого заперечення відповідач зазначав, на недоведеності та безпідставності вимоги про покладення на відповідача витрат, що понесені ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у зв`язку із розглядом справи № 910/1509/24 в Північному апеляційному господарському суді.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У силу положень пункту 12 частини третьої статті 12 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" про ухвалення додаткового судового рішення, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів установила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

З матеріалів справи убачається, що позивач звертаючись із відзивом на апеляційну скаргу зазначав, що ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у зв`язку із розглядом справи в Північному апеляційному господарському суді, зазначаємо, що ТОВ «НОРМА ПЛЮС» понесло витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 52 000, 00 ( п`ятдесяти двох тисяч) гривень 00 копійок (копія Договору про надання правової допомоги № 13/23 від 23.12.2023 з додатком 4 від 30.05.2024 та платіжна інструкція № 3254 від 30.05.2024 додаються у додатках).

Суд зазначає, що докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.

Наведені вище положення ГПК у сукупності дають підстави дійти висновку про те, що сторона спору має обов`язок заявити про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Такий обов`язок сторони чітко визначено у статтях 124, 126, 221 ГПК України.

Разом з тим процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20.

У подальшому, 17.06.2024 через електронний суд позивач направив заяву про ухвалення додаткового рішення, де просив суду додаткове судове рішення, яким стягнути з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» () на користь ТОВ «НОРМА ПЛЮС» () НОМЕР_1 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 52 000,00 грн (п`ятдесят дві тисячі грн) 00коп., у додатках позивачем на підтвердження надання послуг правничої допомоги було надано суду наступні документи:

- Акт надання послуг від 14.06.24;

- довіреність.

З матеріалів справи убачається, що між ТОВ «НОРМА ПЛЮС» та адвокатом Юлією Пустовіт 23.12.2023 укладено договір №13/23 про надання правової допомоги, предметом даного договору є надання правової допомоги клієнту. Сторони визначили, що розмір винагороди адвоката, гонорару успіху, витрати на підготовку у справі при заключенні даної угоди установлюється, виходячи з обсягу фактичних послуг, вартість послуг за даним договором визначається згідно із додатковою угодою до цього договору.

Колегія суддів зазначає, що інтереси ТОВ «НОРМА ПЛЮС», відповідно до ордеру від 30.05.2024 №1623722 та від 30.12.2023 №1520763 представляла адвокатеса Пустовіт Ю.Ю. (свідоцтво серія КС №8498/10 від 28.11.2019).

З додатку №4 від 30.05.2024 до Договору про надання правової допомоги від 23.12.2023 убачається, що адвокатом Пустовіт Юлією було надано ТОВ «НОРМА ПЛЮС» наступні послуги:

- надання правової консультації та роз`яснень 3 правових питань щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у справі №910/1509/24 в Північному апеляційному господарському суді - 10 000,00 грн;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №910/1509/24 з подальшою передачею до Північного апеляційного господарського суду - 16 000,00 грн;

- складання заяв/клопотань з будь-яких питань, додаткових пояснень, процесуальних та інших документів правового характеру підчас представництва інтересів ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у Північному апеляційному господарському суді під час здійснення господарського судочинства (справа № 910/1509/24). Витрати на підготовку до розгляду справи - 8 000,00 грн;

- супроводження справи № 910/332/24 у Північному апеляційному господарському суді (витрата на прибути до сулу та очікування судового засідання) - 10 000,00 грн;

- гонорар адвоката за представництво в Північному апеляційному господарському суді - 8 000,00 грн. Позивачем також надано платіжну інструкцію №3254 від 30.05.2024 на суму 52 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 № 922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Стосовно детального опису (додаток №4) наданого позивачем колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем було зазначено наступну послугу, як надання правової консультації та роз`яснень з правових питань щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у справі №910/1509/24 в Північному апеляційному господарському суді, однак на переконання колегії суддів заявлена до стягнення сума 10 000,00 грн є завищеною, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також ураховуючи критерій розумності їхнього розміру, при цьому судом взято до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу. При цьому колегією суддів при зменшенні витрат на правову допомогу також ураховано чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної інстанціях; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20. Отже, суд дійшов висновку про зменшення витрат за дану послугу і присудження до стягнення з відповідача 5 000,00 грн.

Зазначена послуга в додатку №4, як складання заяв/клопотань з будь-яких питань, додаткових пояснень, процесуальних та інших документів правового характеру підчас представництва інтересів ТОВ «НОРМА ПЛЮС» у Північному апеляційному господарському суді під час здійснення господарського судочинства (8 000,00 грн) на переконання суду є необґрунтованою, оскільки з матеріалів справи убачаться, що крім відзиву на апеляційну скаргу відповідача, позивачем було подано лише клопотання про ухвалення додаткового рішення, яке не підлягає відшкодування відповідно до висновку Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/9714/22, інших заяв чи клопотань матеріали справи не містять, отже у задоволенні даної вимоги належить відмовити.

Щодо послуги, як підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №910/1509/24 з подальшою передачею до Північного апеляційного господарського суду, суд зазначає, що у суді апеляційної інстанції, відповідно до норм ГПК України, перегляд справи здійснюється за наявними доказами у справі, при цьому правова позиція позивача не змінювалась, позивач підтримував позовні вимоги, а представництво інтересів позивача у суді першої інстанції також здійснювала адвокат Пустовіт Ю.Ю., відповідно була обізнана справі з усіма деталями, що з неї випливають, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також ураховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат за дану послугу на 50%, отже задоволенню підлягає відшкодування за дану послугу 8000,00 грн.

Щодо послуг, як супроводження справи № 910/332/24 у Північному апеляційному господарському суді (витрата на прибути до сулу та очікування судового засідання) - 10 000,00 грн та гонорар адвоката за представництво в Північному апеляційному господарському суді - 8 000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен ураховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що за послуги наведені в п.4 та п. 5 Додаткової угоди №4 від 30.05.2024, з урахуванням здійснення судом оцінки наданих послуг адвокатом підлягає задоволенню у розмірі 7 000,00 грн, при цьому судом береться до уваги також тривалість судового засідання 12.06.2024, згідно протоколу судового засідання 14 хвилин.

Отже, оскільки Верховний Суд акцентує увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін та з огляду на заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" з покладенням на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1509/24 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр. Гузара Любомира, будинок 44, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Норма Плюс" (08170, Київська обл., Фастівський р-н, село Віта-Поштова, вул. Набережна, будинок 33, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 28.06.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран