ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. Справа№ 911/1660/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одісей Тріп Супорт Європа»

на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023

у справі № 911/1660/23 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одісей Тріп Супорт Європа»

про стягнення 243 753,57 грн

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП МА «Бориспіль») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одісей Тріп Супорт Європа» (далі - ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа») про стягнення 243 753,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за генеральною угодою № 02.1-14/4-01 про умови здійснення господарської діяльності від 01.02.2020 в частині внесення щомісячної фіксованої плати у період з лютого 2022 року по березень 2023 року за послуги з наземного адміністрування з використанням інфраструктури аеропорту та в частині не грошових зобов`язань із надання довідок Аеропорту про кількість рейсів.

За розрахунками позивача з відповідача належить стягнути 22 680,00 грн заборгованості зі сплати щомісячного фіксованого платежу, 3 421,97 грн пені, 205,31 грн 3% річних, 646,29 грн інфляційних втрат та 216 800,00 грн неустойки за несвоєчасне подання довідок.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/1660/23 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на користь ДП МА «Бориспіль» 22 680,00 грн основного боргу, 3 421,97 грн пені, 205,31 грн 3% річних, 646,29 грн інфляційних втрат, 108 400,00 грн неустойки та 2 030,30 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що умови генеральної угоди про умови здійснення господарської діяльності № 02.1-14/4-01, укладеної сторонами 01.02.2020, є чинними, відтак є обов`язковими до виконання кожною із сторін.

Враховуючи часткове визнання відповідачем вимоги про стягнення боргу в сумі 1330,71 грн, а також те, що відповідачем не спростовані доводи позивача стосовно невиконання компанією зобов`язань з внесення передбаченої генеральною угодою плати, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення основного боргу у загальному розмірі 22 680,00 грн за лютий 2022 року - березень 2023 року є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За наслідками перевірки наданого позивачем розрахунку пені, інфляційних та річних суд першої інстанції встановив, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 421,97 грн пені, 205,31 грн 3% річних та 646,29 грн інфляційних втрат, нарахованих за кожен прострочений оплатою рахунок-фактуру окремо за загальний період з 14.01.2023 до 16.05.2023 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі.

Встановивши, що укладена між сторонами спору генеральна угода покладала на ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» обов`язок надавати щомісячну довідку про кількість рейсів до 3 числа місяця, що слідує за звітним, відповідно до п. 3.2 угоди, проте відповідач довідки за лютий 2022 року - березень 2023 року направив позивачу лише 23.06.2023, суд першої інстанції визнав обгрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 216800,00 грн за період з 04.03.2022 по 15.02.2023.

Разом з тим місцевий господарський суд дійшов висновку про можливість зменшення її розміру на 50% від заявленої позивачем суми, у зв`язку з чим вимогу про стягнення неустойки за несвоєчасне подання довідок про кількість рейсів задовольнив у сумі 108 400,00 грн.

Не погодившись з висновками та мотивами місцевого суду, ДП МА «Бориспіль» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на користь ДП МА «Бориспіль» 108 400, грн неустойки, 1 626,00 грн витрат по сплаті судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви.

Просило ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДП МА «Бориспіль» в частині стягненні з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» 108 400, грн штрафу; а також 1 626,00 грн витрат по сплаті судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній Аеропортом частині ухвалено з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

На думку ДП МА «Бориспіль», зменшуючи заявлену позивачем до стягнення з відповідача 216 800,00 грн неустойки на 50%, місцевий господарський суд не врахував, що прострочення виконання відповідачем зобов`язання з надання позивачу у Довідок становить період з березня 2022 року по червень 2023 року;

у вказаний період відповідач не вжив заходів для належного виконання встановленого п. 3.2. Угоди зобов`язання, добровільно не усунув наслідки порушення договору, яке тривало з березня 2022 року по червень 2023 року, порушення було допущено відповідачем свідомо, без підтвердження існування виняткових обставин, які перешкоджали відповідачу у належному його виконанню .

Аеропорт не погодився із здійсненим судом розподілом судових витрат по сплаті судового збору, вказуючи, що на відповідача мав бути покладений повністю судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023 матеріали апеляційної скарги ДП МА «Бориспіль» у судовій справі № 911/1660/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

10.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Одісей Тріп Супорт Європа» з апеляційною скаргою, в якій просило змінити рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 в частині стягнення з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на користь ДП МА «Бориспіль» 22 680,00 грн основного боргу, 3 421,97 грн пені, 205,31 грн 3% річних, 646,29 грн інфляційних втрат, 108 400,00 грн неустойки та 2 030,30 грн судового збору та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на користь ДП МА «Бориспіль» 1 330,71 грн основного боргу, 220,57 грн пені, 13,23 грн 3% річних, 38,95 грн інфляційних втрат, 21 680,00 грн неустойки.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що стягнення плати за надання послуг Аеропорту з 24.02.2022 по 31.03.2023, коли Аеропорт не працював і послуг відповідачу не надавав і надавати не міг, суперечить умовам п. 1.1 укладеної між сторонами Угоди та нормам ст. 903, ч. 1 ст. 538 ЦК України.

Скаржник вказував, що зобов`язаний щомісяця сплачувати позивачу плату лише за надані послуги з наземного адміністрування з використанням інфраструктури Аеропорту, тоді як з початку повномаштабної війни такі послуги Аеропорт відповідачу не надавав. На переконання скаржника, при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо стягнення з відповідача плати за такі послуги.

Скаржник вважав помилковим твердження суду першої інстанції з приводу того, що відповідач не заперечував обставин, які викладені в акті та рахунку щодо сплати послуг з лютого 2022 року до грудня 2022 року, адже рахунки та акти відповідно до п. 3.4. Угоди мають надаватися Аеропортом щомісячно. Проте, з лютого 2022 року до січня 2023 року Аеропорт не працював і жодних актів та рахунків не створював, і, відповідно, відповідачу не направляв, а доступ до Аеропорту був закритий, що підтверджується даними офіційного веб-сайту Аеропорту.

На переконання скаржника, за наявності всіх встановлених обставин, які можуть і мають бути враховані судом при визначення розміру неустойки, місцевий господарський суд не дотримав баланс інтересів сторін при присудженні на користь позивача з відповідача 108 400,00 грн неустойки.

Апелянт вказував, що такий розмір неустойки є надмірним та призведе до неправомірного збагачення позивача.

Також ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» зазначало, що суд першої інстанції здійснив невірний розподіл судового збору, з огляду на необхідність повернення позивачу судового збору пропорційно до визнаних відповідачем вимог.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 10.10.2023 матеріали апеляційної скарги ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у судовій справі № 911/1660/23 передано на розгляд раніше визначеній колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2023 зобов`язано Господарський суд Київської області направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 911/1660/23.

26.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/1660/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1660/23 за апеляційною скаргою ДП МА «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023. Розгляд справи № 911/1660/23 призначено 20.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 апеляційну скаргу ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/1660/23 залишено без руху та встановлено скаржнику строк на усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

06.11.2023 від ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 надав суду докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1660/23 за апеляційною скаргою ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023. Апеляційні скарги ДП МА «Бориспіль» та ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/1660/23 об`єднано в одне апеляційне провадження. Повідомлено учасників, що розгляд справи № 911/1660/23 відбудеться 20.12.2023.

24.11.2023 від ДП МА «Бориспіль» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

20.12.2023 судове засідання у справі № 911/1660/23 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. з 18.12.2023 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 розгляд справи № 911/1660/23 за апеляційними скаргами ДП МА «Бориспіль» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одісей Тріп Супорт Європа» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 призначено на 28.02.2024.

У судовому засіданні 28.02.2024 оголошено перерву до 10.04.2024.

Судове засідання 10.04.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 розгляд апеляційної скарги призначено на 15.05.2024.

У судове засідання 15.05.2024 з`явились представники позивача та відповідача і надали суду свої пояснення по суті поданих ними апеляційних скарг.

Заслухавши доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги Аеропорту та Компанії не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.02.2020 між ДП МА «Бориспіль» (аеропорт) та ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» (компанія) була укладена Генеральна угода № 02.1-14/4-01 про умови здійснення господарської діяльності (далі - угода).

Предметом цієї Генеральної угоди є оплатне забезпечення Аеропортом Компанії можливості здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури Аеропорту.

Додатковою угодою № 2 від 22.02.2021 р. до генеральної угоди про умови здійснення господарського діяльності № 02.1-14/4-01 від 01.02.2020 було продовжено термін дії угоди до 19.09.2021.

Додатковою угодою № 3 від 08.09.2021 до генеральної угоди про умови здійснення господарського діяльності № 02.1-14/4-01 від 01.02.2020 було продовжено термін дії угоди до 07.07.2024.

Матеріали справи не містять доказів розірвання генеральної угоди про умови здійснення господарської діяльності № 02.1-14/4-01 від 01.02.2020 чи внесення змін до вказаної угоди в частині обов`язків сторін на період воєнного стану, відтак така є чинною.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладена між сторонами Угода має організаційно-розпорядчий характер, адже Компанія, користуючись інфраструктурою Аеропорту, за створення та підтримку Аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов, здійснює власну господарську діяльність з надання послуг з наземного адміністрування у відповідності з Правилами.

Вартість послуг поставлена у залежність від кількості рейсів, на якому Компанія здійснювала діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1350,00 грн. (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п. 3.1 угоди).

Пунктом 3.2 угоди передбачено, що кількість рейсів визначається із довідки, яка надається Компанією за звітний місяць. Така довідка повинна бути підписана керівником, головним бухгалтером компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, аеропорт має право перевірити кількість рейсів, які були обслуговані компанією за звітний місяць, на підставі власної інформації (згідно з заявками компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання Компанією) довідки у визначені строки, аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків.

Протягом 3-х робочих днів після отримання довідки, Аеропорт виписує Компанії рахунок та акт (п. 3.3 угоди).

У відповідності з п. 3.4 угоди, представник Компанії самостійно отримує в бухгалтерії Аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з п. 3.1 угоди та акт в строк до 10-го числа місяця, що слідує за звітним.

У разі неотримання представником Компанії рахунків у строки, що вказані вище, Аеропорт направляє рахунки та акти Компанії на адресу e-mail: . Сторони домовились, що датою отримання рахунку та акту буде вважатися кожне 10 (десяте) число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником компанії.

Оплата рахунків Аеропорту здійснюється Компанією протягом 3-х календарних днів з дати їх отримання (п. 3.5 угоди).

Відповідно до п. 3.6 угоди разом із рахунком представник Компанії отримує складений аеропортом акт. Підписаний акт або письмову мотивовану відмову від його підписання компанія зобов`язана повернути аеропорту протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені аеропорту, акт вважається підписаним сторонами, а відмови, направлені компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися аеропортом для розгляду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції і суді апеляційної інстанції Компанія визнавала вимоги Аеропорту частково, за період з 01.02.2022 до 23.02.2022 включно.

За доводами Компанії, з 24.02.2022 Аеропорт послуг Компанії не надавав, доступ до аеропорту відсутній, відтак, незалежно від причин ненадання таких послуг, у Компанії відсутній обов`язок здійснювати таку плату.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2023 Компанія направила Аеропорту довідки про кількість рейсів за звітні місяці в період з 01.03.2022 до 01.06.2023.

Колегія суддів зауважує, що за умовами Генеральної угоди відсутність складених Компанією довідок про кількість рейсів, або не можливість здійснення нею господарської діяльності, не звільняють Компанію від обов`язку зі сплати Аеропорту щомісячної плати у розмірі 1350,00 грн. (без ПДВ) та суму ПДВ.

При цьому, в силу умов Генеральної угоди, Компанія зобов`язана надсилати Аеропорту інформацію у вигляді довідки про кількість прийнятих Компанією на обслуговування рейсів літаків, і виконання цього обов`язку забезпечене неустойкою, установленою сторонами.

Згідно з п. 3.2 договору кількість рейсів визначається із довідки, яка надається компанією за звітний місяць. Дана довідка повинна бути підписана керівником, головним бухгалтером компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, аеропорт має право перевірити кількість рейсів, які були обслуговані компанією за звітний місяць, на підставі власної інформації (згідно із заявками компанії на обслуговування). У разі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання компанією) довідки у визначені строки, аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків.

Відповідно до п. 3.8 генеральної угоди про умови здійснення господарської діяльності № 02.1-14/4-01 від 01.02.2020, в редакції додаткової угоди № 1 від 22.07.2020, у випадку порушення строків надання довідки за звітний період компанія сплачує аеропорту неустойку у розмірі 100,00 (сто) грн (без ПДВ) за кожен календарний день прострочення терміну.

Як вірно установив суд першої інстанції, за період з лютого 2022 року по березень 2023 року, у строки передбачені угодою, Компанія не надавала Аеропорту довідок про кількість рейсів.

Аеропорт самостійно сформував та виставив Компанії рахунки-фактури на оплату і направив їх Компанії на її електронну адресу.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у загальному розмірі 22 680,00 грн за період лютий 2022 року - березень 2023 року.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ст. 232 ГК України).

Місцевий господарський суд розглянув клопотання Компанії про зменшення розміру неустойки на 90%, і зменшив її на 50% від заявленої позивачем суми.

Аеропорт з таким висновком суду не погодився, вважаючи , що для цього законні підстави були відсутні. Своєю чергою Компанія вважала , що стягнута судом неустойка є надмірною .

Утім колегія суддів звертає увагу сторін на наступне.

Суд не вправі втручатися у приватно-правові відносини сторін, у тому числі у погоджені ними умови договору, якщо предметом спору у визначених законом випадках не є переддоговірний спір.

Компанія на стадії виконання умов генеральної угоди намагається заперечити дійсність її умови про неустойку, з якими в момент укладення договору та підписання погодилася .

Право суду зменшувати розмір неустойки установлене ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Верховний Суд у низці постанов зазначав, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19)).

Проаналізувавши зміст рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд, розглядаючи клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, дослідив аргументи та надані відповідачем докази на обґрунтування клопотання про зменшення неустойки, та врахував, що позивач у зв`язку з несвоєчасним поданням відповідачем довідок про кількість рейсів міг претендувати на плату у погодженому сторонами розмірі - 1350 грн. і сума ПДВ . Тож, враховуючи баланс інтересів сторін суд першої інстанції обґрунтовано визнав можливим зменшити розмір передбаченої п. 3.8 угоди неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, на 50% від заявленої позивачем суми.

Викладені в апеляційних скаргах доводи фактично свідчать про незгоду апелянтів з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни судового рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Щодо розподілу судового збору.

Загальними правилами розподілу судових витрат у вигляді судового збору передбачено, що такі витрати можуть бути покладені судом на самого платника судового збору, або на іншу сторону, або відшкодовані з державного бюджету особі, яка його сплатила.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.ст.129-130 ГПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зі змісту статей 191 та 130 ГПК України вбачається, що законодавець допускає лише визнання відповідачем позову повністю, за результатами чого останньому повертається з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач визнав позов лише в частині вимог про стягнення 1330,71 грн основного боргу, 220,57 грн пені, 38,95 грн інфляційних втрат, 13,23 грн 3% річних.

Відтак, доводи ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» щодо невірного розподілу судового збору та про необхідність повернення позивачу судового збору пропорційно до визнаних відповідачем вимог не узгоджуються з нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом ДП МА «Бориспіль» просило стягнути з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» 243 753,57 грн.

За результатами розгляду справи місцевим господарським судом ухвалено рішення, відповідно до якого стягнуто з ТОВ «Одісей Тріп Супорт Європа» на користь ДП МА «Бориспіль» 135 353,57 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На переконання колегії суддів, здійснений місцевим господарським судом розподіл судових витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог узгоджується з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відтак доводи ДП МА «Бориспіль» щодо невірного розподілу судового збору суд апеляційної інстанції визнає як неспроможні.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/1660/23 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одісей Тріп Супорт Європа» на рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/1660/23 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/1660/23 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 911/1660/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.06.2024.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко