УХВАЛА

м. Київ

19.06.2024Справа № 910/4104/24

Суддя Н.Плотницька, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвін Прайс" про вжиття заходів забезпечення позову, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвін Прайс"

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про визнання недійсним одностороннього правочину та зобов`язання утриматися від вчинення дій

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвін Прайс" з вимогами до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину та зобов`язання утриматися від вчинення дій.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем всупереч вимогами статті 651 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України було вчинено односторонній правочин у вигляді листа від 14.11.2023 № 053/05-4246 про відмову від договору про надання послуг від 15.06.2022 № ДБМ202206/03, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 відкрито провадження у справі № 910/4104/24, розгляд справи постановлено здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.04.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

10.05.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

17.06.2024 до діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвін Прайс" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи із забезпечення позову по справі № 910/4104/24 шляхом встановлення заборони Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" та ТОВ "Побутпарк" виконувати зобов`язання за договором про надання майданчику для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2024-05/02 від 03.05.2024 до набрання рішенням за результатами розгляду справи № 910/4104/24 законної сили.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач, будучи добре обізнаним із існуванням вказаної судової справи, було умисно створено умови, які можуть призвести до унеможливлення виконання рішення суду у випадку прийняття його на користь позивача, оскільки існування іншого укладеного договору із ТОВ "Побутпарк" створює стан в якому існують одночасно два діючих договори із одним із тим самим предметом (користування майданчиком для паркування), один із яких (договір) є предметом розгляду судової справи.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову не відповідає приписам статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та фактично порушує права тих осіб, відносно яких він вживається, обмежуючи нормальну господарську діяльність цих суб`єктів, а доводи щодо застосування саме такого заходу забезпечення позову не ґрунтується, ані на нормах права, ані на фактичних обставинах, з якими закон пов`язує необхідність застосування тих чи інших засобів забезпечення позову. Крім того, позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову відносно прав та обов`язків особи, яка не є учасником справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвін Прайс" про вжиття заходів забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелвін Прайс" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду(частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька