ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р. Справа№ 925/44/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевчук С.Р.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Бондар Л.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Уланівський С.Є.;

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 (повний текст складено та підписано 23.04.2024) (суддя Васянович А.В.)

у справі №925/44/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське»,

про стягнення 907329,24 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про стягнення 907329,24 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» 774900,92 грн - боргу, 77490,10 грн - штрафу, 33720,12 грн - пені, 2854,02 грн - 3% річних, 13335,02 грн - судового збору та 19596,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог - в позові відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтвердив правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг та їх обсягу, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, внаслідок чого відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на правову допомогу підлягають покладенню на відповідача, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, в сумі 19596,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 у справі № 925/44/24 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити, шляхом обмеження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача до 5000,00 грн.

У поданій апеляційній скарзі скаржник вказав, що із урахуванням конкретних обставин справи суд може обмежити розмір витрат на правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

У даному випадку на переконливу думку апелянта Господарський суд Черкаської області не звернув уваги на те, що заявлений до відшкодування позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, оскільки: предметом спору у даній справі була заборгованість за договором поставки, правовідносини за яким не викликають будь-яких складнощів, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі; спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом; спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час; супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними; адвокат прийняв участь в режимі відеоконференції в двох підготовчих засіданнях та двох судових засіданнях, загальна тривалість яких не перевищує двох годин; - тривалість розгляду справи судом першої інстанції була незначною, з огляну на викладене, відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в Господарському суді Черкаської області є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

06.05.2024 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 передані колегії суддів у складі: Шевчук С.Р. - головуючий, Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2024 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/44/24; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

16.05.2024 на виконання вищезазначеної ухвали з Господарського суду Черкаської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/44/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 у справі №925/44/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.06.2024; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 10.06.2024.

Позиції учасників справи

11.06.2024 до відділу діловодства Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» засобами електронного зв`язку за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу від 10.06.2024.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 у справі №925/44/24, позивач заперечує проти доводів наведених на зменшення суми витрат на правничу допомогу покладених на відповідача, вважає рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині законним, справедливим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 19.06.2024 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Представник відповідача у судове засідання 16.04.2024 не з`явились. Усі учасники справи були належним чином повідомлені судом про дату, час і місце судового засідання.

У свою чергу, від представника відповідача 18.06.2024 надійшло клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням представника Русенка В.Ю. у службовому відрядженні у місті Тернополі з 19.06.2024 по 20.06.2024.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представника позивача, присутнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції, колегія суддів апеляційної інстанції порадившись на місці дійшла висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд враховує, що розгляд даної справи, був призначений ще 24.05.2024 на 19.06.2024, тобто майже за місяць до дати судового засідання.

А відтак, на переконливу думку колегії апеляційного господарського суду, відповідач повинен був передбачити та врахувати призначену дату судового засідання з відрядженням представника у м. Тернопіль для переговорів, окрім того, на переконання суддів проведення переговорів з контрагентами щодо обставин господарської діяльності, є суб`єктивними обставинами, які не можуть впливати на розгляд апеляційної скарги у суді.

При цьому, в силу положень статті 56 Господарського кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

З огляду на означене, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» не був позбавлений права приймати участь у призначеному на 19.06.2024 судовому засіданні, в тому числі, за допомогою засобів відеоконференції.

Крім викладеного, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, що визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також колегія суддів зазначає, що Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС та відеоконференцій. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто Держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги та ухвалення законного і обґрунтованого рішення відповідно до вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

При апеляційному розгляді даної справи колегія суддів також враховує положення статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин, з огляду на необхідність дотримання принципу розумності строків розгляду справи, поважного ставлення до інших учасників справи, які з`являються і приймають участь у судових засіданнях, а також те, що явка представників учасників справи судом не визнавалась обов`язковою, з урахуванням змісту статей. 202, 216, 270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання ТОВ «Дзензелівське» про відкладення розгляду справи.

Враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача.

У судовому засіданні 19.06.2024 представник позивача проти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» заперечував і просив суд відмовити в її задоволенні.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Апеляційний суд відзначає, що вимогою апеляційної скарги є зміна рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТОВ «Дзензелівське» витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 19596,00 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прібіс» (далі - ТОВ «Прібіс», позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» (далі - ТОВ «Дзензелівське», відповідач, скаржник, апелянт) про стягнення 907329,24 грн заборгованості, з яких: 774900,92 грн - основний борг, 95680,09 грн - штраф, 33720,12 грн - пеня, 3028,11 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставки товару №41212-150923-2 від 15.09.2023 не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 774900,92 грн, штраф у розмірі 95680,09 грн, пеню у розмірі 33720,12 грн та 3% річних у розмір 3028,11 грн.

18.04.2024 року до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» за допомогою електронного зв`язку через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява від 17.04.2024 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

До матеріалів даної заяви, позивачем було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги, серії ВТ №1038245 від 07.12.2023, довіреність №1/705 від 08.01.2022, акт здачі-приймання наданих послуг №АО-00002 від 17.04.2024, договір про надання правничої допомоги від 07.12.2023, додаткову угоду №2 від 25.03.2024 до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023, додаткову угоду №3 від 16.04.2024 до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023 та статут Адвокатського об`єднання «Клименко і Партнери»

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Клименко і партнери» (надалі - об`єднання), та Товариство з обмеженою відповідальністю «Прібіс» (надалі - клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір), за умовами пункту 1.1. якого предметом даного договору є надання об`єднанням усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги клієнту у судових справах за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про стягнення заборгованості за договором поставки №41212-150923-2 від 15 вересня 2023 року та договором поставки № 1224-210823 від 21 серпня 2023 року, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надані послуги (правничу допомогу) та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору на виконання п. 1.1. даного договору клієнт уповноважує адвокатів об`єднання:

- представляти клієнта перед органами державної влади та місцевого самоврядування, лізинговими компаніями, банками, фінансовими установами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь-якими фізичними особами, в правоохоронних та контролюючих органах, органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, у державних та приватних виконавців;

- представляти клієнта у Господарському суді Одеської області. Південно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді (Касаційному господарському суді) з усіма правами (без обмежень повноважень) наданими позивачу, відповідачу, третій особі;

- надавати інші види правничої допомоги, пов?язаної з розглядом вказаних судових справ.

Для вчинення вищезазначених дій адвокатам Об?єднання або залученим Об?єднанням адвокатам надається право:

- одержувати необхідні документи, готувати, підписувати та подавати позовні заяви, заяви про зміну предмету або підстав позову, зави про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, листи, заяви, клопотання, письмові пояснення, заяви про видачу судових наказів, апеляційні та касаційні скарги, інші процесуальні документи, розписуватись на них від імені клієнта, сплачувати від імені клієнта судовий збір, а також знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги. знімати копії з документів. долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб. знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення (рішення, постанови, ухвали) судів, збирати будь-які відомості про факти, що можуть використовуватися як докази у справі, а також користуватися всіма іншими правами, наданими законодавством у країни для такого роду повноважень.

Згідно пункту 2.3 договору клієнт зобов`язується сплатити гонорар об`єднанню в розмірі та в строки окремо погодженні між ними.

Гонорар за надані послуги (правничу допомогу) у судових справах за позовами, вказаних в п. 1.1. нього договору, в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій буде узгоджений сторонами в додаткових угодах до цього договору. Окремо клієнт відшкодовує документально підтверджені витрати, здійснені об`єднанням для надання професійної правничої допомоги (пункт 4.1 та 4.2 договору).

Умовами пунктів 7.1 та 7.2 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків - до повного виконання.

25.03.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Клименко і партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прібіс» було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023, за умовами пунктів 1, 2 та 3 якої сторони у зв`язку з виявленою опискою у договорі про надання правничої допомоги від 07.12.2023р., а саме: в найменуванні судів, у яких буде здійснюватися представництво інтересів норм ГПК України є підсудними Господарському суду Черкаської області, Північному-апеляційному господарському суду, сторони дійшли згоди виправити допущену описку у зв?язку з чим внести зміни до абзацу третього п. 1.2. вказаного договору виклавши його у наступній редакції: представляти клієнта у Господарському суді Черкаської області, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді (Касаційному господарському суді) з усіма правами (без обмежень повноважень) наданими позивачу, відповідачу, третій особі. Цією додатковою угодою сторони підтверджують свої дійсні домовленості, які буди ними досягнуті 07.12.2023 р. та надання клієнтом повноважень на здійснення представництва клієнта адвокатами об`єднання саме у Господарському суді Черкаської області, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді (Касаційному господарському суді). Інші умови договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023 р. залишаються без змін.

16.04.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Клименко і партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прібіс» було укладено додаткову угоду №3 до договору про надання правничої допомоги від 07.12.2023, за умовами пункту 1 якої сторони погодили, що за надані послуги (правничу допомогу) у судовій справі Nє925/44/24 за позовом ТОВ «Прібіс» до ТОВ «Дзензелівське» про стягнення заборгованості за договором поставки №41212-150923-2 від 15 вересня 2023 року, яка розглядається господарським судом Черкаської області, що включає в себе підготовку позовної заяви, підписання та подання позовної заяви з додатками до господарського суду, представництво адвокатами об`єднання інтересів клієнта у судових засіданнях в господарському суді першої інстанції, підготовку та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів та вчинення інших необхідних процесуальних дій, які виникнуть в процесі розгляду господарським судом першої інстанції вказаної справи, клієнт виплачує об`єднанню фіксований гонорар у розмірі 20000 грн. 00 коп. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) шляхом оплати на поточний рахунок об`єднання, вказаний у цьому договорі, у строк не пізніше ніж 20 робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням господарського суду Черкаської області у справі №925/44/24.

17.04.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Клименко і партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прібіс» було підписано акт здачі-приймання наданих послуг №АО-00002 від 17.04.2024, зі змісту якого вбачається, що об`єднанням на виконання зобов`язань за договором про надання правничої допомоги від 07 грудня 2023 р., додатковою угодою №2 від 23.03.2024 р., додатковою угодою №3 від 16.04.2024 р. надано замовнику (позивачу) наступну професійну правнича допомогу у справі №925/44/24 за позовом ТОВ «Прібіс» до ТОВ «Дзензелівське» про стягнення заборгованості за договором поставки №41212-150923-2 від 15 вересня 2023 року, а саме:

- підготовка, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки №41212-150923-2 від 15 вересня 2023 року та додатків до неї;

- представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/44/24 У підготовчому судовому засіданні 14.03.2024 р.

- представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника У справі №925/44/24 У судовому засіданні 11.04.2024 р. представництво адвокатом об`єднання інтересів замовника у справі №925/44/24 у судовому засіданні, що відбудеться 22.04.2024 р. або в іншу дату, у разі його відкладення.

Загальна вартість робіт (послуг) становить 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вказаний акт підписаний між ТОВ «Прібіс» та АО «Клименко і Партнери» без будь-яких заперечень та зауважень.

Своїм правом на подання клопотання про зменшення розміру судових витрат, відповідач у відповідності до положень статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про стягнення 907329,24 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» 774900,92 грн - боргу, 77490,10 грн - штрафу, 33720,12 грн - пені, 2854,02 грн - 3% річних, 13335,02 грн - судового збору та 19596,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог - в позові відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, Уланівський Сергій Євгенійович є адвокатом у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України). Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Cтягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, як на тому зауважено Верховним Судом у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, у вже згаданому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, як встановлено судом першої інстанції з чим також погоджується апеляційний господарський суд, позивач наданими суду доказами довів розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи від відповідача не надходило до суду жодних заяв (заперечень) щодо неспівмірності витрат позивача на послуги адвоката, а також не надходило клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши заявлені до відшкодування адвокатські витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Прібіс» в аспекті їх підтвердження належними доказами, співмірності зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, та обсягом наданих адвокатом послуг, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 19596,00 грн є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Проаналізувавши рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, зміст договору та обсяг наданих адвокатами позивачу послуг, перелічених у акті та підтверджених матеріалами справи, якість підготовлених і поданих суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із наведеним висновком місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд вважає заявлені до відшкодування адвокатські витрати реальними, розумними та пропорційними до предмета спору з урахуванням ціни позову та інших конкретних обставин справи. Визначення розміру гонорару адвоката у фіксованому розмірі, без залежності від результатів розгляду справи, відповідає положенням закону.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, складає 2,2 % від ціни позову, при цьому, відповідач неспівмірність цих витрат під час розгляду справи суду першої інстанції не довів.

Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції таких критеріїв як: предмету спору, кваліфікації спору, тривалість розгляду справи та незначне нормативно-правове регулювання спору, колегіє суддів відхиляється, оскільки, такі доводи не були подані в якості заперечення до суду першої інстанції, а суд апеляційної інстанції встановив, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є незначним по відношенню до ціни заявленого позову.

З огляду на те, що відповідач до суду жодних клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, про розмір яких, зокрема, зазначалося і у позові, з підстав їх неспівмірності до суду не подавав, суд першої інстанції правильно вказав про відсутність підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, як вбачається з оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд застосував до витрат позивача на правничу допомогу пропорцію по співвідношенню до суми задоволених позовних вимог, що фактично призвело до зменшення заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу, втім, таке зменшення не суперечить положенням чинного Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним з предметом позову, складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат пропорційно до задоволених позовних вимог відповідає критеріям розумності, необхідності, співмірності, справедливості. Внаслідок викладеного, є правильним і висновок про те, що виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19596,00 грн підлягають стягненню з ТОВ «Дзензелівське» на користь позивача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заяви ТОВ «Прібіс» про стягнення з ТОВ «Дзензелівське» витрат на професійну правничу допомогу є правильними та обґрунтованими, тоді як, доводи апеляційної скарги - помилковими та безпідставними.

Тому рішення Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 у справі №925/44/24 в частині стягнення витрат на правову допомогу, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають покладенню на скаржника.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час оскарження додаткового рішення, яким вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, що виключає необхідність здійснення розподілу судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.04.2024 у справі №925/44/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текс постанови складено 24.06.2024.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко