ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. м. Рівне Справа № 903/1233/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи підприємця Зейко Назарія Петровича

до відповідача: Приватного підприємства "Астра Транс Лайн"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог що предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Біопрім"

про стягнення 80 496 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін не з`явилися.

Суть спору:

Фізична особа підприємець Зейко Назарій Петрович звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Приватного підприємства Астра Транс Лайн в якому просить суд стягнути 80 496 грн. в т.ч. 67 950 грн. основного боргу, 11 641, 23 грн. пені, 904,75 грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань згідно договору №8 від 13.06.2023 та заявки на перевезення вантажу №Н-03 від 13.06.2023 в частині своєчасної оплати за надані послуги. Так, 13 червня 2023 року між Приватним Підприємством "Астра Транс Лайн" та Фізичною особою підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було укладено Заявку №H-03 на перевезення вантажу. Перевезення вантажу було виконано, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №20230615 від 15.06.2023, а також відміткою в графі "22" CMR про завантаження вантажу. Вартість за доставку та умови оплати становлять - повний фракт 1700 евро по курсу НБУ на дату вивантаження. 21 червня 2023 року Приватним Підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було виставленно рахунок №244 за послуги міжнародного перевезення вантажу та складений Акт про надання послуг №21- 06-2023 ЗНП про належне виконання в терміни. Позивач вважає, що з 02.07.2023 у відповідача виникає зоборгованість за послуги міжнародного перевезення вантажу. Проте на час звернення до суду з даним позовом борг так і не оплачений. Тому позивач нарахував 11 641, 23 грн. пені та 904,75 грн. 3% річних.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.12.2023 позовну заяву ФОП Зейко Назарія Петровича до Приватного підприємства "Астра Транс Лайн" за вх.№ 01-52/1416/23 від 12.12.2023 про стягнення 80 496 грн. залишено без руху. Надано заявнику строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: завантажити в "Електронний суд" читабельний текст позовної заяви та доданих документів або надати їх на папері в читабельному вигляді.

22.12.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду представник позивача подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви за вх.№ 01-75/7834/23 до якого останній долучив читабельний текст позовної заяви та доданих документів.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.01.2024, постановлено витребувати у Приватного підприємця Зейко Назарія Петровича примірник договору №8 від 13.06.2023 укладеного між Приватним підприємцем Зейко Назарієм Петровичем та Приватним підприємством Астра Транс Лайн.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10 квітня 2024 року матеріали справи №903/1233/23 за позовом: Приватного підприємця Зейко Назарія Петровича до відповідача: Приватного підприємства Астра Транс Лайн, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог що предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Біопрім, про стягнення 80 496 грн., передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області (33013, м. Рівне, вул. Набережна, 26-А).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07 травня 2024 року справу №903/1233/23 розподілено для розгляду судді Бережнюк В.В.

Ухвалою від 10 травня 2024 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 28 травня 2024 р. на 10:45 год.

Ухвалою від 28.05.2024 року розгляд справи відкладено на 25 червня 2024 р. на 11:45 год.

25 червня 2024 року представники учасників справи до суду не прибули.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся. Судом вживалися належні заходи щодо повідомлення усіх учасників справи про дату та час слухання даного позову.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична адреса відповідача Приватного підприємства "Астра Транс Лайн": 35376, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Малий Житин, вул.Польова, будинок 53. Така ж адреса у засновника підприємства ОСОБА_1 .

Крім того, у заявці на перевезення вказана поштова адреса відповідача: 33023, м.Рівне, вул. Транспортна, 12 офіс 110.

Суд направляв ухвали на вказані адреси відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

13 червня 2023 року між Приватним Підприємством "Астра Транс Лайн" та Приватним Підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було укладено Заявку №H-03 на перевезення вантажу (арк.с.131).

Згідно з умовами заявки на перевезення вантажу №H-ОЗ від 13.06.2023 перевізник здійснював перевезення вантажу "біодобавки, вітаміни для тваринництва 22 т" за маршрутом "Гамбург, Німеччина - Луцьк, Україна". Марка автомобіля Volvo, номерний знак, НОМЕР_1 , н/п НОМЕР_2 , водій - Зейко Петро, вартість фрахту - 1700,00 Євро, умови оплати - на розрахунковий рахунок, строки оплати: 10 робочих днів по отриманню оригіналів документів, дата завантаження - 15-16.06.2023.

Вищезазначене перевезення вантажу було виконано, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №20230615 від 15.06.2023, а також відміткою в графі "22" CMR про завантаження вантажу; дані у накладній відповідають даним, які погоджені сторонами узаявці. Приватним Підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було здійснено перевезення вантажу, продукції біодобавки, вітаміни для тваринництва, з Федеративної Республіки Німеччини до України, який було ввезено через митний пункт пропуску "Ягодин". (арк.с. 132).

Замовником продукції було Товариство з обмеженою відповідальністю "Біопрім" (ЄДРПОУ 4052376, адреса 04050, м.Київ, вул.Хлібочицька 13 відповідно до укладеного контракту від 13.06.2023 із німецькою фірмою Misma Gmbh (20459, Hamburg. Ludwig-Erhard-str. 18).

Згідно умов заявки на перевезення вантажу розмитнення здійснювалося за адресою с.Струмівка,вул.Рівненська 4, Волинської області. Товар доставлено 18.06.2023 року.

За умовами заявки на перевезення вантажу №Н-03 від 13.06.2023, вартість за доставку та умови оплати становлять - повний фракт 1700 евро по курсу НБУ на дату вивантаження, форма оплати- на розрахунковий рахунок, строки оплати - 10 робочих днів по отриманню оригіналів документів.

Приватним підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було виконано зобов`язання згідно укладеного договору та доставлено вантаж.

21 червня 2023 року Приватним Підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було виставленно рахунок №244 за послуги міжнародного перевезення вантажу та складений Акт про надання послуг №21- 06-2023 ЗНП про належне виконання в терміни.

Рахунок та Акт були підписані та скріплені печаткою позивача та відправленні поштовим зв`язком Укрпошта до Приватного Підприємства "Астра Транс Лайн" 23.06.2023 (арк.с. 133-135).

Відомості щодо підписання зі сторони відповідача акту про надання послуг №21- 06-2023 ЗНП від 21.06.2023, та повернення позивачу підписаного акту, до справи не надані.

Позивач вважає, що з 02.07.2023 у відповідача виникає зоборгованість за послуги міжнародного перевезення вантажу.

Як вказує позивач, 15.09.2023 адвокатом Тітіваловою Оленою Степанівною, яка предсталяє інтереси Позивача, було направлено адвокатнський запит щодо прострочення оплати Приватному підприємцю Зейку Н.П. Приватним Підприємством "Астра Транс Лаин". Вказаний адвокатський запит позивач вважає претензією згідно статті 222 Г осподарського кодексу України. Відповідь на запит у матеріалах справи відсутня. Поштове відправлення, відповідачем не було отримане та повернулося позивачу. 28.09.2023 адвокатом було направлено повторно адвокатський запит на електронну адресу відповідача.

У матеріалах справи наявні декілька ідентичних примірників адвокатського запиту, проте до суду не надано жодних доказів направлення цього запиту на адресу відповідача.

Приватним Підприємсвтом "Астра Транс Лайн" як замовником, не було здійсненно оплати за надані послуги міжнародного перевезення вантажу ФОП Зейко Н.П. як перевізнику, у сумі 1700,00 євро, що еквівалентно 67 950,00 грн.

Посилаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував 3% річних, які становлять 904,75 грн. (67950,00 грн, (сума основного боргу) х 3% / 365 днів х 162 (кількість днів прострочки).

Також позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.07.2023 року (початок прострочки) по 08.12.2023 року. За обрахунокм позивача пеня складає 11 641,23 грн. = 67 950,00 грн. (сума боргу) х 38,6% (подвійна облікова ставка) х 162 (кількість днів прострочення) / 365 днів.

З наведених обставин вбачається, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються надання послуг з організації перевезення вантажів. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи характер спору та правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати норми, що регулюють діяльність з перевезення вантажів та транспортно-експедиторську діяльність.

Згідно з нормами статті 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до положень статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з положеннями статті 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до приписів статті 308 ГК України вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування. Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством. У разі якщо для здійснення перевезення вантажу законодавством або договором передбачено спеціальні документи (посвідчення), які підтверджують якість та інші властивості вантажу, що перевозиться, вантажовідправник зобов`язаний передати такі документи перевізникові разом з вантажем. Про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

Як визначено нормами статті 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Суд встановив, що позивач виконав договірні зобов`язання забезпечивши своєчасну доставку вантажу у визначений пункт розвантаження. Такий висновок суд зробив оцінивши наявні у матеріалах справи докази, зокрема міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №20230615, а тому суд погоджується з аргументами позивача стосовно належного виконання ним договірних зобов`язань.

За умовами заявки на перевезення вантажу №Н-03 від 13.06.2023, вартість за доставку та умови оплати становлять - повний фракт 1700 евро по курсу НБУ на дату вивантаження, форма оплати- на розрахунковий рахунок, строки оплати - 10 робочих днів по отриманню оригіналів документів.

Як вказано вище по тексту приватним підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було виконано зобов`язання згідно укладеного договору та доставлено вантаж, після чого 21 червня 2023 року Приватним Підприємцем Зейко Назарієм Петровичем було виставленно рахунок №244 за послуги міжнародного перевезення вантажу та складений Акт про надання послуг №21- 06-2023 ЗНП про належне виконання в терміни. Рахунок та Акт були підписані та скріплені печаткою позивача та відправленні поштовим зв`язком Укрпошта до Приватного Підприємства "Астра Транс Лайн" 23.06.2023, що підтверджено фіскальним чеком від 23.06.2023 (арк.с.135).

Проте відомості щодо підписання зі сторони відповідача акту про надання послуг №21- 06-2023 ЗНП від 21.06.2023, та повернення позивачу підписаного акту, до справи не надані. Також відсутні відомості щодо дати отримання чи неотримання/повернення відповідачем надісланих позивачем документів.

Суд зауважує, що факт невиставлення/ненаправлення позивачем рахунку на оплату, не звільняє відповідача від обов`язку оплатити послуги, надані позивачем, оскільки, за своєю правовою природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України.

Вказана правова позиція також наведена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №910/49/17.

Відповідач зобов`язаний був оплатити вартість наданих послуг у сумі 67 950,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 95 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Отже, відповідальність за одержання належним чином та за належною адресою надісланих юридичній особі поштових відправлень несе юридична особа - адресат. У даному випадку - відповідач мав створити умови одержання поштових відправлень, що надійшли йому і на його адресу уповноваженим на їх одержання особам.

В той же час, відповідачем не надано жодних доказів стосовно наявності зауважень щодо наданих йому позивачем послуг з перевезення вантажу.

Пунктом 6 ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, серед інших, справедливість та добросовісність. Ці принципи втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Отже, зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, позивач вправі звернутись до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у сумі 67 950,00 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Суд, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження виконання своїх зобов`язань з перевезення за заявкою на суму 67 950,00 грн., в той час, як відповідачем доказів на підтвердження відсутності обов`язку сплатити на цю суму вартість послуг не надано, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача67 950,00 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Щодо позовних вимог про стягнення 11 641, 23 грн. пені, 904,75 грн. 3% річних, суд зазначає таке.

За змістом з ч.2 ст.217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до положень ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Положеннями ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Всупереч вищевказаному сторонами не дотримано вимоги щодо письмової форми забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки, а саме пені.

Так, суду до матеріалів справи не надано відповідного письмового договору, який би передбачав можливість нарахування пені за невиконання зобов`язань за послуги перевезення.

У заявці №Н-03 від 13.06.2023 сторони не виклали та не погодили умов, які стосуються стягнення пені за порушення договірних зобов`язань.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення з винної особи пені сторони повинні були викласти письмово у договорі відповідні положення (пункти) про порядок нарахування та розміри даної санкції, доказів чого у даному випадку сторонами не подано.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 11 641, 23 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відомості щодо підписання зі сторони відповідача надісланого позивачем акту про надання послуг №21- 06-2023 ЗНП від 21.06.2023, та повернення позивачу підписаного акту, до справи не надані. Також відсутні відомості щодо дати отримання чи неотримання/повернення відповідачем надісланих позивачем документів.

Разом з тим, відсутність будь-яких доказів щодо отримання/неотримання документів відповідачем від позивача в контексті ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що обставина належного виконання позивачем обов`язку щодо надсилання всього пакету документів відповідно до умов заявки є більш вірогідною ніж відсутність такого надсилання.

Враховуючи встановлені вище обставини неналежного виконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг та перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних, суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам законодавства, зокрема і щодо строку нарахування, та є арифметично вірним. У зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення 904,75 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов Фізичної особи підприємця Зейко Назарія Петровича до відповідача Приватного підприємства "Астра Транс Лайн" підлягає задоволенню частково, в частині стягнення 67 950,00 грн. заборгованості за послуги перевезення та 904,75 грн. 3% річних. В частині стягнення пені в розмірі 11 641, 23 грн. - у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Зі сторони ФОП Зейко Н.П. сплачено судового збору за подання позову 2 684,00 грн. Інших витрат заявлено не було.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, враховуючи ч. 9 ст. 129 ГПК України, позивачу належить до відшкодування за рахунок відповідача 2 684,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Астра Транс Лайн" (35376, Рівненська обл., Рівненський район, с. Малий Житин, вул. Польова, 53, ) на користь Фізичної особи підприємця Зейко Назарія Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - 67 950 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. заборгованості за послуги перевезення, 904 (дев`ятсот чотири) грн. 75 коп. 3% річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені 11 641, 23 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 червня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.