ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2024/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г.розглянувши заявупредставника відповідача фермерського господарства "Білосвіт" у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"; ( 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, )

до відповідача-1: Фермерського господарства "БІЛОСВІТ" БІЛИЙ СЕРГІЙ СЕРГІЙОВИЧ (вул. Незалежності, буд.20, смт.Окни, Подільський район, Одеська область, 67900, )

та до відповідача 2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 372766,83 грн.;

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фермерське господарство "БІЛОСВІТ" та ОСОБА_1 , в якому просить господарський суд прийняти рішення про стягнення з відповідачів 372766,83 грн.

21 травня 2024 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2024/24.

Цією ухвалою вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку письмового провадження та запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.6 ст.250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

17.06.2024р. за вхідним № 23674/24 до Господарського суду надійшло клопотання від відповідача-1, підписане представником, про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 916/2024/24 за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача-1 зазначає, що враховуючи обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи, з метою детального розгляду по суті та з`ясування всіх обставин справи, оскільки позовні вимоги відповідач не визнає, доцільністю участі представників сторін у судовому розгляді, можливу необхідність витребування доказів у справі, відповідач вважає за необхідне здійснити перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст.ст. 81, 177, 181, 182, 234, 235, 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідач-1 просить здійснити перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 916/2024/24 за правилами загального позовного провадження.

Так, розглянувши дане клопотання, суд зазначає, що відповідно до частини 1 та частини 2 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 250 ГПК України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання Відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає, що таке клопотання не є обґрунтованим у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Клопотання представника відповідача-1 складається по тексту лише з посилання на статті Господарського процесуального кодексу України, які дійсно встановлюють можливість переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, при наявності доведених заявником підстав та існування належних обставин.

Ніякого іншого обгрунтування клопотання не містить.

Суд також зазначає, що згідно з частиною 1 статті 165 ГПК України заперечення проти позову відповідач викладає у відзиві на позовну заяву, який згідно частиною 2 статті 161 ГПК України є заявою по суті спору та разом з яким відповідач подає всі наявні у нього докази згідно частини 3 статті 80 ГПК України.

Станом на дату постановлення даної ухвали - 26.06.2024р.- відзив на позовну заяву Відповідачем по даній справі не подано, а викладені ним аргументи у поданому клопотанні ґрунтуються на ймовірностях і припущеннях сторони та не підтверджуються відповідними процесуальними діями, що відповідно свідчить про необґрунтованість та недоведеність обставин, на які посилається Відповідач.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частина 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою.

Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Водночас, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Отже, встановлений судом процесуальний строк не підлягає поновленню.

/

Крім того, суд зазначає, що станом на дату розгляду поданого Відповідачем клопотання, виходячи із наявних у справі доказів та враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин наразі не вбачається підстав для розгляду справи за участю сторін у судовому засіданні.

Суд вважає необхідним зазначити наступне.

18.10.2023 набув чинності Закон України №3200-IX, яким з метою запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями було внесено зміни в тому числі в Господарський процесуальний кодекс України.

Так, частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Отже, чинна редакція Господарського процесуального кодексу України зобов`язує юридичних осіб та адвокатів зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та встановлює наслідки невиконання таких вимог - фактичне повернення/не врахування поданих учасниками (що не зареєстрували електронний кабінет в ЄСІТС) заяв по суті спору.

Разом з цим, суд звертає увагу, що загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, скарги містяться у статті 170 ГПК України.

Так, згідно п. 1 ч. 1ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Всупереч означеним вимогам, у поданому 17.06.2024р. представником відповідача-1 клопотання не містится відомостей про наявність електронного кабінету у відповідача-1 фермерського господарства "Білосвіт".

Згідно із ч. 4ст. 170 ГПК України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою,яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Отже, суд звертає увагу представника, що відповідач-1 має обов"язок зареєструвати електронний кабінет. Оскільки вподальшому усі заяви та клопотання будуть повертатись без розгляду у зв`язку із невиконанням обов`язку щодо реєстрації Електронного кабінету в Електронному суді.

Зважаючи на викладене, суд керуючись п.1 ч.1 ст.170, ч. 4 ст.170 ст.ст.234, п.1 ч.4 ст.252 ст.232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ( від 17.06.2024р. за вхідним № 23674/24) представника відповідача-1 фермерського господарства "Білосвіт" адвоката Олександра Ковачова про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у справі № 916/2024/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та відповідно до ст.255 ГПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Г. Пінтеліна