УХВАЛА

19 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/18756/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Гуц Алли Анатоліївни

на рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2024, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2024,

постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 та

додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024

за позовом фізичної особи-підприємця Гуц Алли Анатоліївни

до громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав»

про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гуц Алла Анатоліївна (далі -ФОП Гуц А.А., позивач, скаржник) звернулася безпосередньо 10.06.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить: скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2024; додаткове рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2024; постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 (повний текст постанови виготовлено 22.05.2024) та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 (повний текст додаткової постанови виготовлено 22.05.2024) у справі № 910/18756/23; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача. При цьому прохальна частина касаційної скарги містить клопотання про: поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження спірних судових актів; зупинення виконання спірних додаткових судових актів місцевого суду та суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на невідповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв'язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Імперативним змістом абзацу 1 частини шостої статті 6 ГПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов'язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Поряд із цим процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзац 2 частини шостої статті 6 ГПК України).

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що її подано 10.06.2024 у паперовій формі до Верховного Суду та підписано представником ФОП Гуц А.А. - адвокатом Мельником Віталієм Анатолійовичем (далі - Мельник В.А.) на підставі ордера від 30.11.2023 за номером серія АІ № 1508182, однак, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 290 ГПК України представником скаржника - адвокатом Мельником В.А., вказуючи у касаційній скарзі про наявність електронного кабінету, не зазначено реєстраційного номера облікової картки платника податків, з метою подальшої ідентифікації вказаної особи у підсистемі "Електронний суд".

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України в разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. При цьому суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його (абзац 2 частини першої статті 174 ГПК України).

Отже, у зв'язку з відсутністю у касаційній скарзі, поданій представником позивача - адвокатом Мельником В.А., реєстраційного номера облікової картки платника податків, через що суд касаційної інстанції не може ідентифікувати вказану особу в підсистемі "Електронний суд", то касаційну скаргу слід залишити без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Верховний Суд зазначає, що поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України вбачається, що єдиною підставою касаційного оскарження спірних судових актів скаржник фактично зазначає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах). Однак скаржником не наводиться відповідної норми (норм) права, щодо якої відсутній висновок її застосування, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї (цих) норми (норм) для правильного вирішення справи № 910/18756/23, а Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху через наявність суттєвого недоліку щодо підстави касаційного оскарження (стосовно належного обґрунтування пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України), який підлягає усуненню.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Щодо клопотань скаржника про: поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження спірних судових актів; зупинення виконання спірних додаткових судових актів місцевого суду та суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга ФОП Гуц А.А. у справі № 910/18756/23 підлягає залишенню без руху, клопотання про: поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження спірних судових актів; зупинення виконання спірних додаткових судових актів місцевого суду та суду апеляційної інстанції, - будуть розглянуті Верховним Судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 6, 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Гуц Алли Анатоліївни на рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2024, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2024, постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 зі справи № 910/18756/23 залишити без руху.

2. Надати фізичній особі-підприємцю Гуц Аллі Анатоліївні строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз'яснити фізичній особі-підприємцю Гуц Аллі Анатоліївні, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк