ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 рокуСправа № 912/170/22(912/959/24)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/170/22(912/959/24)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП", просп. Інженерів, 2, м. Кропивницький, 25014

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 156 000,00 грн

у справі №912/170/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП", просп. Інженерів, 2, м. Кропивницький, 25014

Представники

від позивача - арбітражний керуючий Косякевич С.О., ліквідатор банкрута (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брав.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Постановою від 24.06.2022 господарський суд визнав Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" (далі - ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП") банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" призначив арбітражного керуючого Косякевича С.О.

27.06.2022 (номер публікації: 68879, дата публікації на сайті ВГСУ: 27.06.2022 18:22) на вебсайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднене повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП".

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з вимогами про стягнення 156 000,00 грн, з покладенням судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення фінансової допомоги.

Ухвалою від 18.04.2024 суддя залишила позовну заяву без руху та надала строк для усунення недоліків.

02.05.2024 до суду надійшла заява ліквідатора ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП", арбітражного керуючого Косякевичу С.О. про усунення недоліків з відповідними доказами.

Ухвалою від 06.05.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/170/22(912/959/24) за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначив на 05.06.2024 о 12:00 год, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи та витребував від відповідача належним чином засвідчену копію договору, на підставі якого надавалась фінансова допомога, а саме №06/06-19 від 06.06.2019.

Ухвалою від 05.06.2024 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 20.06.2024 о 12:00 год та витребував інформацію про взяття на облік та/або перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції ОСОБА_1

10.06.2024 до суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №06/8852 від 10.06.2024, за змістом якого повідомлено, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у районних у місті Києві ТЦК та СП як військовозобов`язаний, не проходив військово - лікарську комісію та не призивався на військову службу за мобілізацією.

17.06.2024 до суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_3 №5-7082 від 13.06.2024, відповідно до якого повідомлено, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних в даному центрі та не призивався на військову службу.

20.06.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , за змістом якого повідомлено що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку.

У судовому засіданні 20.06.2024 ліквідатор підтримав поданий позов, відповідач не брав участі.

Судом вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі та призначені засідання суду.

Так, ухвали суду від 06.05.2024, від 05.06.2024 направлено на адресу місця проживання відповідача, яка також є його офіційною адресою згідно Єдиного державного демографічного реєстру, а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Також ухвали було направлено за вказаною в позові заявою.

Органом поштового зв`язку повернуто на адресу суду конверти з вкладенням (ухвала від 06.05.2024, від 05.06.2024) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою" вважається днем вручення останньому відповідної ухвали суду.

Повернення відділенням поштового зв`язку до суду конвертів свідчить, що ухвали не вручені з причин, які не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем, повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Крім того, господарський суд приймає до уваги, що відповідач мав можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі Судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, з метою не затягування розгляду справи та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 20.06.2024 за відсутності представника відповідача.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Частиною 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У судовому засіданні 20.06.2024 суд розпочав розгляд справи по суті та дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Постановою від 24.06.2022 господарський суд визнав ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" призначив арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Згідно з приписами ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед іншого, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

На виконання вимог вказаної статті, під час здійснення обов`язків ліквідатора по справі про банкрутство ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" ліквідатором встановлено, що розмір дебіторської та кредиторської заборгованостей підприємства збільшився протягом останніх років.

Підприємство направляло отримані від реалізації товарів кошти на надання поворотної фінансової допомоги та не розраховувалось зі своїми постачальниками.

За твердженням ліквідатора, вказане призвело до збільшення поточної дебіторської заборгованості (фінансова допомога надана) та кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги - штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості.

За результатами опрацювання виписок по банківським рахункам встановлено, що з поміж інших, дебітором банкрута рахується - ОСОБА_1 (д.н. ІНФОРМАЦІЯ_5).

Як вказує ліквідатор, ОСОБА_1 отримав від ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" фінансову допомогу в розмірі 156 000,00 грн.

Докази проведення розрахунку у ліквідатора банкрута відсутні.

Як зазначає ліквідатор, у останнього відсутні будь-які документи, на підставі яких надавалась відповідна фінансова допомога.

Листом №58-0630/699 від 30.06.2022 ліквідатор ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" звернувся до Бородька Р.А. ( АДРЕСА_2, НОМЕР_4 ), як до керівника банкрута, з вимогою передати документацію та майно банкрута ліквідатору.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, директором ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" Бородьком Р.А. не передано ліквідатору банкрута печатки, штампи, правовстановлюючі і бухгалтерські документи, а також матеріальні та інші цінності банкрута.

У зв`язку з наведеними обставинами, ліквідатор банкрута звернувся до Відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області із заявою №02-58/818 від 01.08.2022 про вчинення кримінального правопорушення (у порядку ст. 214 КПК України).

За скаргою арбітражного керуючого Косякевича С.О., ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23.08.2022 у справі №404/4308/22 зобов`язано уповноважених службових осіб відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ліквідатора ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" від 01.08.2022, яка була отримана 09.08.2022, про вчинення кримінального правопорушення.

За твердженням позивача, незважаючи на вказане, договори (чи інші документи), на підставі яких надавались послуги, ліквідатору так і не були передані.

З метою повернення дебіторської заборгованості, ліквідатор банкрута направив на адресу відповідача претензії №58-0804/826 від 04.08.2022, №58-0116/126 від 16.01.2024 та №58-0419/462 від 19.04.2024 з вимогою повернути отриману фінансову допомогу в розмірі 156 000,00 грн та надати документи, на підставі яких надавалась така допомога.

Однак, вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 156 000,00 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є закріплений в пункті 3 статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом частини 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Положеннями статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Підставою позову позивач визначає невиконання відповідачем умов договору №06/06-19 від 06.06.2019 щодо повернення відповідачем грошових коштів у вигляді фінансової допомоги в загальному розмірі 156 000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Слід відмітити, що норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України не містять визначення поняття поворотної фінансової допомоги.

Зміст вказаного поняття наведено в п. 14.1.257. Податкового кодексу України, за яким поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За своїм правовим характером вказані правовідносини відносяться до договору позики, який підпадає під правове регулювання глави 71 Цивільного кодексу України.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За приписами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу вимог ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов`язання, або якщо він не виконав зобов`язання в межах встановленого в договорі чи законі строку.

За положеннями пункту 3 статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити строк дії договору. Тобто, строк дії договору є істотною умовою господарського договору. При недосягненні сторонами згоди з істотної умови договору слід виходити з того, що такий договір не відбувся, тобто є не укладеним (відсутнім). Отже, сторони не можуть вчиняти дій спрямованих на виконання неіснуючого договору. Якщо ж сторони вчиняли якісь дії вважаючи себе зобов`язаними за договором то наслідки таких дій необхідно оцінювати за загальними нормами законодавства, яке регулює певну поведінку.

В даному випадку, позивач вказаного договору поворотної фінансової допомоги до матеріалів справи не подав.

Судом зазначається, що відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до виписки банку за особовим рахунком № НОМЕР_1 ТОВ "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" за період з 22.02.2019 по 21.02.2022 встановлено, що останнім перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 згідно договору №06/06-19 від 06.06.2019:

- 28 000,00 грн 14.06.2019,

- 118 000,00 грн 14.06.2019,

- 10 000,00 грн 09.07.2019, що разом складає 156 000,00 грн.

Таким чином, факт отримання відповідачем коштів підтверджується відповідною банківською випискою.

Згідно вказаної виписки за період з 22.02.2019 по 21.02.2022, що відповідно до листа №4538/06-БТ від 13.07.2022 АТ "Правекс Банк" є датою закриття рахунку, відповідачем не повернуто суму фінансової допомоги за вказаним договором.

Враховуючи викладене, позивач надіслав відповідачу претензії №58-0804/826 від 04.08.2022, №58-0116/126 від 16.01.2024 та №58-0419/462 від 19.04.2024 з вимогою повернути отриману фінансову допомогу в розмірі 156 000,00 грн та надати документи, на підставі яких надавалась така допомога.

Надіслання претензій №58-0804/826 від 04.08.2022, №58-0116/126 від 16.01.2024 підтверджується фіскальними чеками від 05.08.2022, від 23.01.2024.

В той час, претензія №58-0419/462 від 19.04.2024 направлена відповідачу за адресою його проживання згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру, а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з описом вкладення 22.04.2024, про що долучено до справи докази такого направлення.

Доказів перерахування позивачу 156 000,00 грн, як і будь-яких заперечень проти позову, відповідачем не надано станом на день розгляду спору.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким, зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів", виклавши її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно з статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Господарський суд вважає, що докази, подані позивачем, є вірогідними, такими, що підтверджують перерахування коштів відповідачу. Останнім не спростовано факт їх отримання чи погашення боргу перед позивачем.

З підстав викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 156 000,00 грн заявлено обґрунтовано та такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 250, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕРНОПРОМ ГРУП" (просп. Інженерів, 2, м. Кропивницький, 25014, код ЄДР 42471118) заборгованість в розмірі 156 000,00 грн, а також 3 028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу (), арбітражному керуючому, ліквідатору Косякевичу С.О. (до Електронного кабінету), відповідачу ( АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 24.06.2024.

Суддя В.Г. Кабакова