ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 923/343/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" - адвокат Ставрост Р.Ю.

Від Фермерського господарства "Оазис Півдня" - адвокат Гетьман А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61"

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024, суддя суду першої інстанції Петренко Н.Д., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 11.03.2024

по справі №923/343/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61"

до відповідача: Фермерського господарства "Оазис Півдня"

про стягнення 1 116 229,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

09.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" звернулося до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою /вх. № 779/20/ до Фермерського господарства "Оазис Півдня" про стягнення 1 116 229,50 грн, з яких:

- 405 447,00 грн - заборгованість за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017;

- 710 782,50 грн - заборгованість за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.12.2023 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" до Фермерського господарства "Оазис Півдня" про стягнення грошових коштів у розмірі 1 116 229,50 грн відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку більш вірогідними є докази, надані відповідачем щодо неукладеності договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 і договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, тому у його сторін не виникло будь-яких зобов`язань щодо виконання цього договору, оскільки з неукладеного правочину не виникають договірні зобов`язання, він не породжує жодних цивільних правовідносин, а значить він і не породжує для сторін правочину будь-яких прав та обов`язків.

Суд першої інстанції врахував надані відповідачем докази, а саме: договір № 22/17 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 22.11.2017; товарно-транспортні накладні №22/11 від 22.11.2017, № 23/11 від 23.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017; договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 25/17 від 25.11.2017; товарно-транспортні накладні №27/11 від 27.11.2017, № 06/12 від 06.12.2017, № 18/12 від 18.12.2017, № 18/12 від 18.12.2021; товарно-транспортні накладні № 44 від 29.11.2017, № 45 від 29.11.2017, № 46 від 30.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017. Крім того, суд взяв до уваги пояснення відповідача, що коли на його рахунки надходили кошти на підставі неукладених договорів, відповідач враховував вказані платежі як такі, що здійснені саме в рамках договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції за № № 22/17 та 25/17, як оплату за поставлений позивачу товар (ячмінь, пшениця та сіно) на загальну суму 1 237 073,50 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що встановлені вище обставини не дають можливості встановити так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) у розумінні постанови Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 922/2216/18 відповідачем грошових коштів у розмірі 1 116 229,50 грн, тому суд вважає, що перераховані позивачем на рахунок відповідача грошові кошти за спірними платіжними дорученнямми, не можуть вважатися такими, що безпідставно набуті відповідачем.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" на рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 по справі №923/343/20.

Позивач зазначає, що єдиним аргументом, який надав суду представник Відповідача це нібито не підписання керівником ФГ «Оазис півдня» договорів поворотної фінансової допомоги від 30.11.2017 та від 06.12.2017. Разом із тим, Відповідач жодним чином не спростовує факт наявності відбитків печатки підприємства - ФГ «Оазис півдня» на договорах поворотної фінансової допомоги від 30.11.2017 та від 06.12.2017 і не спростовує факт отримання грошових коштів за платіжними дорученнями: «зворотня фінансова допомога згідно договору №30112017 від 30.11.2017», «зворотня фінансова допомога згідно договору №06122017 від 06.12.2017».

Позивач також вказав, що оскільки він заперечував існування і укладання договорів купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 22/17 від 22.11.2017 та № 25/17 від 25.11.2017, а також заперечував підписання товарно-транспортних накладних до даних договорів, то суд мав би критично поставитись до аргументації представника Відповідача щодо неможливості надання доказів, адже представник відповідача не надав суду жодних доказів знаходження витребуваних документів (доказів) саме на тимчасово окупованій території України. В даному випадку пояснення представника не можуть замінити письмові докази, які можливо було би покласти в основу рішення суду. Тим більше, що представник Відповідача у відзиві на позовну заяву поданого до суду першої інстанції зазначив, що оригінали документів знаходяться у Відповідача. Але, вже під час розгляду справи представник Відповідача змінив дану позицію, зазначивши, що Відповідач не має доступу до оригіналів документів.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи по суті його представник наголошував на тому, що суд не може вважати доказами ксерокопії нібито укладених сторонами договорів, адже їх не було надано ані суду, ані представнику Позивача в оригіналі для огляду в судовому засіданні.

На думку апелянта, суд першої інстанції застосовуючи принцип вірогідності доказів мав би надати перевагу саме фактично наданим Позивачем доказам, а не поясненням представника відповідача про нібито існування "доказів", які неможливо надати ані суду, ані представнику позивача для огляду в судовому засіданні,

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 у справі № 923/343/20 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №923/343/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді -Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №923/343/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" на рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 по справі №923/343/20 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №923/343/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №923/343/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" на рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 по справі №923/343/20 залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду 1) доказів на підтвердження реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" електронного кабінету відповідно до статті 6 ГПК України 2) сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 25 115,16 грн - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Мурат-61", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" на рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 по справі №923/343/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 10.06.2024; призначено справу №923/343/20 до розгляду на 20.06.2024 о 10:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

20.06.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" - адвокат Ставрост Р.Ю. та Фермерського господарства "Оазис Півдня" - адвокат Гетьман А.А.

Фактичні обставини, встановлені судом.

30.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мурат-61» (Позикодавець) та Фермерським господарством «Оазис Півдня» (Позичальник) було укладено Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №30112017.

Відповідно до п. 1.1. Договору №30112017, позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти у порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1. Договору №30112017 встановлено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 405 450,00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. Договору №30112017 поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до закінчення строку дії договору.

Пунктом 8.1. Договору встановлено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом одного календарного року або до повного виконання сторонами їх зобов`язань за договором.

Договір в графі позикодавець ТОВ «Мурат-21» містить підпис від імені директора ОСОБА_1 та відбиток печатки, а в графі позичальник ФГ «Оазис Півдня» - підпис від імені голови Рабікова Ансара та відбиток печатки.

06.12.0217 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мурат-61» (Позикодавець) та Фермерським господарством «Оазис Півдня» (Позичальник) було укладено Договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №06122017.

Відповідно до п. 1.1. Договору №06122017, позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти у порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1. Договору №06122017 встановлено, що поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 710 782,50 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. Договору №06122017 поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до закінчення строку дії договору.

Пунктом 8.1. Договору встановлено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом одного календарного року або до повного виконання сторонами їх зобов`язань за договором.

Договір в графі позикодавець ТОВ «Мурат-21» містить підпис від імені директора ОСОБА_1 та відбиток печатки, а в графі позичальник ФГ «Оазис Півдня» - підпис від імені голови Рабікова Ансара та відбиток печатки.

Згідно платіжного доручення № 1 від 30.11.2017 ТОВ «Мурат-21» перерахувало ФГ «Оазис Півдня» грошові кошти у розмірі 405 447,00 грн з призначенням платежу: «зворотня фінансова допомога згідно договору № б/н від 30.11.2017».

Згідно платіжного доручення № 2 від 06.12.2017 ТОВ «Мурат-21» перерахувало ФГ «Оазис Півдня» грошові кошти у розмірі 261 032,5 грн з призначенням платежу: «зворотня фінансова допомога згідно договору № б/н від 30.11.2017».

Згідно платіжного доручення № 7 від 18.12.2017 ТОВ «Мурат-21» перерахувало ФГ «Оазис Півдня» грошові кошти у розмірі 432 750,00 грн з призначенням платежу: «зворотня фінансова допомога згідно договору № б/н від 30.11.2017».

Згідно платіжного доручення № 9 від 20.12.2017 ТОВ «Мурат-21» перерахувало ФГ «Оазис Півдня» грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн з призначенням платежу: «зворотня фінансова допомога згідно договору № б/н від 30.11.2017».

В матеріалах справи також наявні банківські виписки по рахунку ТОВ «Мурат-21», з яких вбачається здійснення позивачем перерахування коштів на користь відповідача у розмірі 405 447,00 грн - 30.11.2017, 261 032,5 грн - 06.12.2017, 432 750,00 грн - 18.12.2017, 26 000,00 грн - 20.12.2017.

11.02.2020 позивач направив відповідачу лист вих. № 1 про виправлення допущеної помилки в графі призначення платежу у платіжних дорученнях № 2 від 06.12.2017, № 7 від 18.12.2017, № 9 від 20.12.2017. Повідомлено, що вірним слід вважати призначення: «зворотня фінансова допомога згідно договору № 06122017 від 06.12.2017».

На підтвердження даних обставин в матеріалах справи міститься фіскальний чек щодо направлення поштового відправлення №461 на адресу відповідача та опис вкладення до нього.

Колегія суддів не приймає до уваги надані позивачем акти звіряння розрахунків, оскільки вони складені позивачем в одноособовому порядку.

21.02.2020 позивач направив відповідачу вимогу про повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги вих.№ 2 та № 3 , а саме позивач просить повернути грошові кошти, які були надані в якості безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за договором № 06122017 від 06.12.2017 у розмірі 710 782,50 грн. та за договором № 30112017 від 30.11.2017 від 405 447,00 грн.

13.05.2020 до Господарського суду Херсонської області надійшло клопотання відповідача про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. Відповідач просив поставити на вирішення даної експертизи наступні питання:

- чи виконано підпис на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017, в графі «Підпис» навпроти надпису - «Голова Рабіков Ансар» - Рабіковим Ансаром чи іншою особою?

- чи виконано підпис на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, в графі «Підпис» навпроти надпису - «Голова Рабіков Ансар» - Рабіковим Ансаром чи іншою особою?

13.05.2020 до Господарського суду Херсонської області надійшло клопотання відповідача про призначення по справі судової технічної експертизи. Відповідач просив поставити на вирішення даної експертизи наступне питання:

- чи нанесений відтиск круглої печатки на останньому аркуші Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та останньому аркуші договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, тою самою печаткою, якою були нанесені відтиски печатки на документах Фермерського господарства "Оазис Півдня", які надані відповідачем до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 26.08.2020 у справі призначено судову почеркознавчу та судову технічну експертизи, проведення яких доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України. На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлені наступні питання:

- чи виконано підпис на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017, в графі «Підпис» навпроти надпису - «Голова Рабіков Ансар» - Рабіковим Ансаром чи іншою особою?

- чи виконано підпис на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, в графі «Підпис» навпроти надпису - «Голова Рабіков Ансар» - Рабіковим Ансаром чи іншою особою?

На вирішення судової технічної експертизи поставлено наступні питання:

- чи нанесений відтиск круглої печатки на останньому аркуші Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та останньому аркуші договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, тою самою печаткою, якою були нанесені відтиски печатки на документах Фермерського господарства "Оазис Півдня", які надані відповідачем до матеріалів справи.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Херсонської області від 20.10.2020 по даній справі: «В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення щодо неможливості проведення ОНДІСЕ судової технічної експертизи та просив залишити без розгляду раніше заявлене клопотання про призначення судової технічної експертизи, оскільки для проведення даного виду експертизи необхідно звернутись до іншого суб`єкту судово-експертної діяльності та надати для дослідження документи, які наразі досліджуються ОНДІСЕ. Відтак проведення одночасно двох експертиз в різних експертних установах неможливо.»

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.10.2020 заяву відповідача про залишення без розгляду клопотання про проведення судової технічної експертизи задоволено.

01.12.2020 за вх. № 9172/20 до Господарського суду Херсонської області надійшов висновок експерта № 20-660 від 27.11.2020, відповідно до якого підпис на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, в графі «позичальник» навпроти надпису - «Голова Рабіков Ансар» виконаний не Рабіковим Ансаром, а іншою особою.

В свою чергу, відповідачем до суду першої інстанції було надано наступні докази:

1) копію Договору №22/17 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 22.11.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мурат-61» (покупець) та Фермерським господарством «Оазис Півдня» (продавець).

Пунктом 1.1. Договору №22/17 встановлено, що продавець зобов`язується продати і передати у власність, а покупець оплатити і прийняти ячмінь урожаю 2017 року.

Пунктом 3. Договору №22/17 встановлено, що загальна вартість продукції складає 418 500,00 грн.

Пунктом 5.1. Договору №22/17 встановлено, що покупець здійснює оплату 80% вартості переданої йому партії продукції на розрахунковий рахунок продавця протягом банківського дня з моменту завантаження кожної з партій в сумі, що відповідає вартості кожній партії продукції. Решту, 20 % покупець зобов`язується оплатити протягом двох банківських днів.

2) копію Товарно-транспортної накладної №22/11 від 22.112017 про приймання-отримання вантажу - ячменю врожаю 2017 року у кількості 26,540 т, загальною вартістю 123 411,00 грн.

3) копію Товарно-транспортної накладної №23/11 від 23.112017 про приймання-отримання вантажу - ячменю врожаю 2017 року у кількості 40,360 т, загальною вартістю 187 674,00 грн.

4) копію Товарно-транспортної накладної №30/11 від 30.112017 про приймання-отримання вантажу - ячменю врожаю 2017 року у кількості 20,300 т, загальною вартістю 94 395,00 грн.

5) копію Договору №25/17 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 25.11.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мурат-61» (покупець) та Фермерським господарством «Оазис Півдня» (продавець).

Пунктом 1.1. Договору №25/17 встановлено, що продавець зобов`язується продати і передати у власність, а покупець оплатити і прийняти ячмінь урожаю 2017 року.

Пунктом 3. Договору №25/17 встановлено, що загальна вартість продукції складає 787 500,00 грн.

Пунктом 5.1. Договору №25/17 встановлено, що покупець здійснює оплату 80% вартості переданої йому партії продукції на розрахунковий рахунок продавця протягом банківського дня з моменту завантаження кожної з партій в сумі, що відповідає вартості кожній партії продукції. Решту, 20 % покупець зобов`язується оплатити протягом двох банківських днів.

6) копію Товарно-транспортної накладної №27/11 від 27.112017 про приймання-отримання вантажу - пшениці врожаю 2017 року у кількості 27,230 т, загальною вартістю 142 958,00 грн.

7) копію Товарно-транспортної накладної №06/12 від 06.12.2017 про приймання-отримання вантажу - пшениці врожаю 2017 року у кількості 48,360 т, загальною вартістю 253 890,00 грн.

8) копію Товарно-транспортної накладної №18/12 від 18.12.2017 про приймання-отримання вантажу - пшениці врожаю 2017 року у кількості 20,350 т, загальною вартістю 106 837,50 грн.

9) копію Товарно-транспортної накладної №18/12 від 18.12.2017 про приймання-отримання вантажу - пшениці врожаю 2017 року у кількості 44,790 т, загальною вартістю 235 148,00 грн.

10) копію Товарно-транспортної накладної №44 від 29.11.2017 про приймання-отримання вантажу - сіно люцерни в тюках врожаю 2017 року у кількості 446 тюків, загальною вартістю 26 760,00 грн.

11) копію Товарно-транспортної накладної №45 від 29.11.2017 про приймання-отримання вантажу - сіно люцерни в тюках врожаю 2017 року у кількості 550 тюків, загальною вартістю 33 000,00 грн.

12) копію Товарно-транспортної накладної №46 від 30.11.2017 про приймання-отримання вантажу - сіно люцерни в тюках врожаю 2017 року у кількості 547 тюків, загальною вартістю 32 820,00 грн.

В матеріалах справи також міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 від 10.12.2020, згідно якої ОСОБА_1 повідомляє, що вона як керівник ТОВ «Мурат-21» не підписувала і не укладала жодних договорів із ФГ «Оазис Півдня» щодо поставки товару, також нею не підписувалися накладні та ТТН. Вказані договори поставки вважає підробленими та повідомляє про намір звернення до правоохоронних органів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2023 задоволено клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" про витребування доказів /вх. № 36200/23 від 13.10.2023/ у справі № 923/343/20; витребувано у Фермерського господарства "Оазис Півдня" для огляду у судовому засіданні оригінали:

- договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 22/17 від 22.11.2017;

- товарно-транспортних накладних №22/11 від 22.11.2017, № 23/11 від 23.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017;

- договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 25/17 від 25.11.2017;

- товарно-транспортних накладних №27/11 від 27.11.2017, № 06/12 від 06.12.2017, № 18/12 від 18.12.2017, № 18/12 від 18.12.2021;

- товарно-транспортних накладних № 44 від 29.11.2017, № 45 від 29.11.2017, № 46 від 30.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017.

12.12.2023 на адресу Господарського суду Одеської області надійшли пояснення /вх. № 44886/23, вх. № 44888/23/, в якому відповідач вказує про неможливість представника відповідача на даний момент виконати вимоги ухвали суду щодо надання оригіналів документів через їх знаходження на тимчасово окупованій території, до якої ані у відповідача, ані у його представника на даний час не має вільного фізичного доступу без ризику для життя та здоров`я людей.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За визначенням ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, яка кореспондуються зі ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина друга статті 638 ЦК України).

За своєю правовою природою спірні договори про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та № 06122017 від 06.12.2017 є договорами позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою - п`ятою статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до статті 204 ЦК України вчинений сторонами правочин є дійсним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, тоді як обов`язок щодо спростування презумпції правомірності правочину покладається на відповідача.

Судом досліджено висновок експерта № 20-660 від 27.11.2020, складений у ході розгляду справи на виконання ухвали суду, відповідно до якого підпис на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, в графі «позичальнику» навпроти надпису -«Голова Рабіков Ансар» виконаний не Рабіковим Ансаром, а іншою особою.

В той же час, на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017 міститься відтиск печатки відповідача.

В свою чергу, відповідач спочатку заявив клопотання про проведення судової технічної експертизи, на яку просив поставити питання:

- чи нанесений відтиск круглої печатки на останньому аркуші Договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та останньому аркуші договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, тою самою печаткою, якою були нанесені відтиски печатки на документах Фермерського господарства "Оазис Півдня", які надані відповідачем до матеріалів справи.

Однак в подальшому саме відповідач просив залишити без розгляду раніше заявлене клопотання про призначення судової технічної експертизи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та на оригіналі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, в графі «позичальнику» навпроти надпису - «Голова Рабіков Ансар» виконаний підпис не Рабіковим Ансаром, а іншою особою, в той же час, даний підпис іншої особи скріплено відтиском печатки саме Фермерського господарства «Оазис Півдня». Дані обставини свідчать про те, що договори надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги були підписані іншим представником відповідача, однак не його головою.

Зважаючи на те, що мокра печатка особи, яка її поставила, є способом підтвердження підпису особи на документі, а відповідно до положень статті ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не посилається і не доводить того, що печатка вибула з його володіння і відтиск її нанесений на документ у протиправний спосіб. За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що договори, на яких підпис представника скріплений печаткою юридичної особи, є належним доказом укладення договору такою юридичною особою.

Крім того, висновок суду першої інстанції про неукладеність договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги спростовується їх фактичним виконанням, адже на виконання умов даних договорів позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти, в свою чергу відповідач прийняв такі грошові та не звертався до позивача за поясненнями щодо причини їх надходження, не вживав дії, направлені на повернення отриманих коштів як помилково перерахованих.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на договір № 22/17 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 22.11.2017; товарно-транспортні накладні №22/11 від 22.11.2017, № 23/11 від 23.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017; договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 25/17 від 25.11.2017; товарно-транспортні накладні №27/11 від 27.11.2017, № 06/12 від 06.12.2017, № 18/12 від 18.12.2017, № 18/12 від 18.12.2021; товарно-транспортні накладні № 44 від 29.11.2017, № 45 від 29.11.2017, № 46 від 30.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017, з огляду на наступне.

Відповідач надав копії даних доказів, засвідчені головою ФГ «Оазис Півдня» Рабіковим Ансаром, позивач заперечував проти існування даних доказів та клопотав витребувати у відповідача оригінали даних доказів для їх огляду в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2023 задоволено клопотання позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Мурат-61» про витребування доказів /вх. № 36200/23 від 13.10.2023/ у справі № 923/343/20; витребувано у Фермерського господарства «Оазис Півдня» для огляду у судовому засіданні оригінали:

- договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 22/17 від 22.11.2017;

- товарно-транспортних накладних №22/11 від 22.11.2017, № 23/11 від 23.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017;

- договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 25/17 від 25.11.2017;

- товарно-транспортних накладних №27/11 від 27.11.2017, № 06/12 від 06.12.2017, № 18/12 від 18.12.2017, № 18/12 від 18.12.2021;

- товарно-транспортних накладних № 44 від 29.11.2017, № 45 від 29.11.2017, № 46 від 30.11.2017, № 30/11 від 30.11.2017.

12.12.2023 на адресу Господарського суду Одеської області надійшли пояснення /вх. № 44886/23, вх. № 44888/23/, в якому відповідач вказує про неможливість представника відповідача на даний момент виконати вимоги ухвали суду щодо надання оригіналів документів через їх знаходження на тимчасово окупованій території, до якої ані у відповідача, ані у його представника на даний час не має вільного фізичного доступу без ризику для життя та здоров`я людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У даному випадку, позивач ставить під сумнів копії наданих відповідачем письмових доказів та вказує, що він не підписував зазначені вище договори та товарно-транспортні накладні.

Крім того, за приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В той же час, предметом спору у дані справі є стягнення заборгованості відповідача перед позивачем за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 та договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017.

Однак, відповідач в свою чергу посилається на наявність заборгованості позивача перед відповідачем за неналежне виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 22/17 від 22.11.2017 та договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 25/17 від 25.11.2017, однак це питання не є предметом спору у праві №923/343/20 та не підлягає встановленню судом, тому відповідно, надані відповідачем копії документів навіть не входять до предмету доказування у справі №923/343/20.

Посилання відповідача на те, що грошові кошти згідно платіжних доручень № 1 від 30.11.2017, № 2 від 06.12.2017, № 7 від 18.12.2017, № 9 від 20.12.2017 були перераховані ТОВ «Мурат-21» на користь ФГ «Оазис Півдня» в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 22/17 від 22.11.2017 та договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 25/17 від 25.11.2017, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки з призначення платежу за даними платіжними дорученнями вбачається, що це саме зворотна фінансова допомога згідно договорів, а не погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу.

Крім того, відповідач не надав доказів того, що сторони погодили між собою можливість використання зворотної фінансової допомоги задля погашення заборгованості за договором купівлі-продажу, тобто, позивач не змінював призначення платежів з договорів зворотної фінансової допомоги на погашення боргу за договором купівлі-продажу, а відповідач не проводив заліку однорідних грошових вимог між сторонами спору.

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України, змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги категорію вірогідності доказів, господарський суд вважає, що у даному випадку більш вірогідними є докази, надані позивачем щодо укладеності договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 30112017 від 30.11.2017 і договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 06122017 від 06.12.2017, тому у відповідача виникло зобов`язання щодо виконання цих договорів щодо повернення відповідної фінансової допомоги на рахунок позивача.

Крайній строк повернення фінансової допомоги за договором № 30112017 від 30.11.2017 у сумі 405 447,00 грн припадав на 30.11.2018 (один календарний рік від дати укладення договору), а за договором № 06122017 від 06.12.2017 на суму 710 782,50 грн на 06.12.2018 (один календарний рік від дати укладення договору).

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за вищевказаними договорами у встановлений строк, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги позивача та прийняття нового рішення про задоволення позову, колегія суддів вважає, що витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" на рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 по справі №923/343/20 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 по справі №923/343/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення:

« 1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фермерського господарства "Оазис Півдня" (75226, Херсонська обл., Чаплинський р-н, с. Надеждівка, вул. Молодіжна, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" (75200, Херсонська обл., Чаплинський р-н, смт Чаплинка, вул. Пушкіна, 39, ) грошові кошти у сумі 1 116 229,50 грн.

3.Стягнути з Фермерського господарства "Оазис Півдня" (75226, Херсонська обл., Чаплинський р-н, с. Надеждівка, вул. Молодіжна, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" (75200, Херсонська обл., Чаплинський р-н, смт Чаплинка, вул. Пушкіна, 39, ) витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у сумі 16 743,44 грн.»

Стягнути з Фермерського господарства "Оазис Півдня" (75226, Херсонська обл., Чаплинський р-н, с. Надеждівка, вул. Молодіжна, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурат-61" (75200, Херсонська обл., Чаплинський р-н, смт Чаплинка, вул. Пушкіна, 39, ) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 25 115,16 грн.

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран