ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
25.06.2024р. Справа № 905/1134/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,
секретар судового засідання Пелих Т.В.,
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, м. Київ,
до відповідача Приватного малого підприємства Моріон, м.Краматорськ, Донецька область,
про стягнення 1178356,18 грн,

за участю представників сторін:
від позивача не з`явився,
від відповідача не з`явився,
Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк звернувся до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до відповідача Приватного малого підприємства Моріон про стягнення 1178356,18 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані відмовою від договору підряду № Р-011922 від 07.02.2022 року та виникненням у відповідача обов`язку повернути суму перерахованої позивачем 10.02.2022 передплати в розмірі 1178356,18 грн.
Ухвалою суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 15.09.2023 року.
02.10.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Приватного малого підприємства Моріон просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що позивач вже звертався до суду із позовом з тих самих підстав.
17.10.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник АТ Комерційний банк ПриватБанк просить суд продовжити строк для подачі відповіді на відзив, задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача судовий збір. До відповіді на відзив додані додаткові документи.
17.11.2023 від відповідача через систему "Едектронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 17.11.2023 суд витребував у Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/531/22 для огляду в судовому засіданні.
Ухвалою суду від 11.12.2023 позов Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до відповідача Приватного малого підприємства Моріон про стягнення 1178356,18 грн. залишено без розгляду, суд дійшов висновку, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав був вирішений судом у справі №905/531/22.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 задоволено апеляційну скаргу позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.12.2023 у справі № 905/1134/23 скасовано, справу № 905/1134/23 направлено на розгляд Господарського суду Донецької області. Підставами для скасування ухвали суду суд апеляційної інстанції зазначив порушення судом норм процесуального права, пов`язаних із процедурою постановлення та оформлення ухвали. За змістом постанови від 07.02.2024 суд апеляційної інстанції не надавав оцінку обставинам, якими господарський суд обґрунтовував оскаржувана ухвалу.
01.05.2024 справа №905/1134/23 повернута до Господарського суду Донецької області.
Ухвалою від 02.05.2024 судове засідання у справі призначено на 17.05.2024; запропоновано позивачу та відповідачу надати суду письмові пояснення щодо обставин викладених у постанові Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 у справі №905/1134/23; письмові пояснення щодо подальшого розгляду справи, щодо можливості призначення справи до розгляду по суті.
17.05.2024 через систему Електронний суд надійшла заява Приватного малого підприємства Моріон, в якій заявник просить суд відмовити в задоволенні позову на підставах викладених в запереченнях, які були долучені до матеріалів справи раніше, розглянути справу без участі представника відповідача.
Представник позивача у клопотанні від 20.05.2024 просила провести в режимі відеоконференції судове засідання 03.06.2024, а також наступні судові засідання у справі.
Ухвалою суду від 20.05.2024 призначено розгляд справи № 905/1134/23 у судовому засіданні на 03.06.2024 року.
В судовому засіданні 03.06.2024 за участю представника позивача в режимі відеоконференції, суд окремо з`ясовував про наявність клопотань про відвід до складу суду, з огляду на зміст Постанови Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024р., якою скасовано ухвалу суду від 11.12.2023р. Представник повідомила про відсутність відводів до складу суду. Присутня в режимі відеоконференції представник позивача наполягала на відкладенні розгляду справи для з`ясування думки відповідача про підтримку раніше поданого клопотання про закриття провадження у справі.
Суд задовольнив наведене клопотання позивача та ухвалою від 03.06.2024 відклав судове засідання на 25.06.2024 о 13:00 год.; запропонував позивачу та відповідачу надати суду письмові пояснення щодо наявності підстав закриття провадження у справі №905/1134/23, зокрема щодо тотожності предмету спору зі справою №905/531/22.
24.06.2024 на через систему Електронний суд надійшли письмові пояснення позивача, в яких представник позивача висловлює думку, що при розгляді даної справи та її вирішенні, встановленню підлягає факт знищення предмету договору підряду, наявність або відсутність вини будь-якої із сторін у знищенні предмета договору підряду, момент здачі предмета договору підряду замовнику (до такого знищення або після).
Інших заяв або клопотань до суду не надходило.
Представник позивача, який мав брати участь у судовому засіданні 25.06.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою онлайн-сервісу EasyСon на час відновлення судового засідання був відсутній в мережі онлайн-сервісу. Зв`язатися з представником позивача засобами мобільного зв`язку за номером, який ним зазначений в сервісі EasyСon не вдалося - за повідомленнями оператора абонент був поза зоною досягнення.
Відповідно до ч. 5 ст.197 Господарського процесуального кодексу України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Враховуючи, що судом остаточно визначений предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу, сторонам була забезпечена можливість подати всі свої пояснення, доводи та міркування щодо справи, суд відкладав розгляд справи та надавав сторонам додатковий час для подачі до суду письмових пояснення щодо наявності підстав закриття провадження у справі №905/1134/23, зокрема щодо тотожності предмету спору зі справою №905/531/22, суд вважає за можливе провести судове засідання 25.06.2024 без участі представників сторін.
Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи №905/1134/23 та матеріали справи №905/531/22, суд дійшов висновку, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав був вирішений судом у справі №905/531/22, наслідком чого є закриття провадження у справі №905/1134/23, оскільки предметом позову у обох справах є вимога про стягнення суми перерахованої передплати в розмірі 1178356,18 грн. за договором підряду №Р-011922 від 07.02.2022 через неможливість виконати роботи через початок збройної агресії рф.
Висновок суду обумовлений наступним:
Конституцією України передбачається низка гарантій, однією із яких є право судового захисту, що передбачена статтею 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Згідно зі статтею 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд приймає до уваги, що принцип юридичної визначеності є одним з основних елементів верховенства права, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, № 924465/04 від 19 лютого 2009 року, Пономарьов проти України, № 3236/03, від 03 квітня 2008 року).
Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Подання Акціонерним товариством Комерційний банк ПриватБанк такого ж позову про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішення Господарським судом Донецької області від 27.11.2022 року у справі № 905/531/22, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання нового перегляду справи та іншого її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи викладене, розгляд позовних вимог по суті у справі № 905/1134/23 буде мати наслідком порушення принципу res judicata - остаточності рішень суду, оскільки розглядаючи позовні вимоги АТ Комерційний банк ПриватБанк, суду слід буде здійснити переоцінку обставин, які встановлені судовим рішенням яке набрало законної сили.
Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі №905/1134/23 позивач посилається на наступні обставини:
07.02.2022 року між АТ КБ ПриватБанк (далі - Замовник) та ПМП Моріон (далі - Підрядник) укладено договір підряду № Р-011922, відповідно до умов якого Підрядник зобов`язується власними силами зі своїх матеріалів виконати роботу, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу з капітального ремонту приміщення площею 334,13 кв.м. за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд. 28б.
Договором сторони передбачили, що оплата здійснюється на банківський рахунок підрядника у порядку визначеному у додатку 1 до договору. Передоплату у розмірі 40% від ціни Договору Замовник здійснює впродовж 5 (п`яти) банківських днів на поточний рахунок Підрядника з моменту надання рахунку-фактури Підрядником … (п. 3.2. договору, п.6 Додатку №1 до Договору).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання умов договору було виставлено позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 07.02.2022 на суму 1178356,18 грн.
На виконання вимог пункту 6 додатку №1 до договору підряду № Р-011922 від 07.02.2022 позивачем 10.02.2022 перераховано на рахунок відповідача попередню оплату на загальну суму 1178356,18 грн, що підтверджується меморіальним ордером №М2АО17R4HY від 10.02.2022 на суму 1 178 356,18 грн.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 М2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який продовжується.
Позивач зазначає, що з 28.02.2022 російські війська почали обстріл Сєверодонецька, у зв`язку з чим житлові будинки зазнали серйозних руйнувань, соціальна та критична інфраструктура міста на 70% була знищена, а з 25 червня 2022 місто повністю є окупованою територією.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (із змінами) бойові дії в Сєверодонецькій міській територіальній громаді розпочались 24.02.2022 та завершились 25.06.2022.
Листом № Э.83.0.0.0/3-220418/3977 від 18.04.2022 з посиланням на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.07.1 від 28.02.2022, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 ранку 24 лютого 2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні позивач на підставі п. 8.2 договору підряду № Р-011922 від 07.02.2022 повідомив про свою відмову від нього та просив відповідача повернути попередню оплату в розмірі 1 178 356,18 грн. протягом 5 робочих днів з дати отримання вказаного повідомлення.
Відповідач листом № 18 від 22.04.2022 повідомив позивача про те, що аванс у розмірі 1 178 356,18 грн. на теперішній час є повністю використаним, а саме закуплено матеріалів приблизно на суму 891 238,00 грн. та виконано роботи на суму 347 873,27 грн, у зв`язку з чим неможливо повернути отриманий за договором аванс. На підтвердження вказаних обставин до листа додано акт форми КБ-2в, який разом із листом № 18 від 22.04.2022 був надісланий на електронну адресу позивача, зазначену у договорі підряду № Р-011922 від 07.02.2022.
Також, у позовній заяві у справі №905/1134/23 позивач вказує на знищення об`єкту - місця виконання робіт, за Договором підряду №Р-011922 від 07.02.2022 та наводить висновок Служби Безпеки АТ КБ ПриватБанк за матеріалами службової перевірки за фактом пошкодження приміщення відділення банку (м. Сєверодонецьк, пр. Гвардійський, 28-б) від 16.06.2023, 01.04.2022 в результаті влучання великокаліберного снаряду (або ракети) під час обстрілу військами РФ була зруйнована двоповерхова будівля Сєверодонецького відділення банку.
Оскільки попередня оплата в сумі 1 178 356,18 грн. після розірвання договору підряду № Р-011922 від 07.02.2022 відповідачем не була повернута, позивач звернувся із позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Як на нормативно-правову підставу позову, позивач посилається на ч.1 ст. 837, ч.1 ст. 854 , ч.2 ст. 855, ст.1212 ЦК України.
У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив суд, що позивач вже звертався до суду із позовом до суду з тих самих підстав у справі №905/531/22.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.11.2022 у справі №905/531/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до відповідача Приватного малого підприємства Моріон про стягнення 1178356,18 грн, залишеним без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2023, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Предмет позову у справі №905/1134/23 та у справі №905/531/22 є тотожним, зокрема - вимога про стягнення з відповідача суми перерахованої позивачем 10.02.2022 передплати в розмірі 1178356,18 грн. за договором підряду №Р-011922 від 07.02.2022 року, через неможливість закінчення робіт за договором.

Свої вимоги у справах №905/1134/23 та №905/531/22 позивач обґрунтовує положеннями ст. 855 Цивільного кодексу України, якою врегульовано порядок проведення розрахунків між сторонами у разі випадкового знищення предмета договору підряду або неможливості закінчення роботи.

Фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справах №905/1134/23 та №905/531/22 є похідними наслідками від збройної агресії та повномасштабного вторгнення російської федерації, активної фази військовий дій та втраті контролю влади над територією міста Сєверодонецьк.

Відмінним у справах є обсяг інформації, що була в розпорядженні позивача на момент звернення з відповідними позовами до суду, про що позивач повідомляє у відповіді на відзив (вх.9677/23 від 17.10.23), зокрема факт знищення об`єкту - місця виконання робіт, за Договором підряду №Р-011922 від 07.02.2022 (адреса: Луганська область, м. Сєверодонецьк, просп. Гвардійський, буд. 28б), та що таке знищення об`єкту відбулось раніше ніж відповідач надіслав позивачу Акт виконаних робіт за формою № КБ-2в.

Позивач наголошує, що Акт за формою № КБ-2в був направлений відповідачем вже після настання обставин, за яких закінчення роботи стало неможливим без вини сторін та знищення предмету підряду, та вже після повідомлення АТ КБ ПриватБанк про розірвання договору, результати вказаних робіт неможливо було прийняти, про що сам Відповідач зазначив у своєму листі від 22.04.2023, тому акт здачі-прийняття робіт не був підписаний замовником і підрядник не має права вимагати оплати за роботи, які знищені та не можуть бути завершені без вини сторін.

Також, позивач вказує, що перелічені в ч.2 ст. 855 ЦК України, випадки звільнення відповідача від обов`язку повернення авансу не настали, а ризик неоплати робіт для відповідача настав ще до ініціювання ним передачі робіт за Актом.

Разом з цим, всі наведені позивачем у позовній заяві №905/1134/23 обставини, мали місце на час звернення АТ КБ ПриватБанк до суду з позовом у справі №905/531/22.

Так, станом на дату звернення позивача із позовом у справі №905/531/22 23.06.2022 (згідно даних на конверті АТ Укрпошта), вже існували обставини, на які посилається позивач у новому позові у справі №905/1134/23, такі як: - військова агресія російської федерації проти України; - форс-мажорні обставини; - складений висновок Служби Безпеки АТ КБ ПриватБанк (16.06.2022) за матеріалами службової перевірки щодо факту пошкодження приміщення відділення банку за адресою: м. Сєверодонецьк, пр. Гвардійський, 28-б (01.04.2022); - направлення позивачем листа щодо розірвання договору і повернення авансу від 18.04.2022; - надання відповідачем відповіді щодо фактичного використання авансу в повному обсязі і направлення Акту виконаних робіт від 18.04.2022.

Тобто позивач фактично заявляє про нові обставини, які існували станом на час розгляду справи №905/531/22 але не були дослідженні під час розгляду, проте розгляд цих обставин в межах справи №905/1134/23 буде потребувати переоцінку обставин, які встановлені судовим рішенням яке набрало законної сили, що є неприпустимим.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку що спір про стягнення суми перерахованої передоплати в розмірі 1178356,18 грн за договором підряду №Р-011922 від 07.02.2022 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав був вирішений судом у справі №905/531/22, наслідком чого є закриття провадження у справі №905/1134/23.

Враховуючи наявність рішення суду, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 905/1134/23 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Частиною 4 статті 231 ГПК України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Суд роз`яснює позивачу, що останній має право звернутися до суду із клопотанням про повернення із державного бюджету України сплаченого судового збору в сумі 17675,35 грн.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 231, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 905/1134/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, до відповідача Приватного малого підприємства Моріон, про стягнення 1178356,18 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 254-259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз