ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Справа № 906/893/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Шилан О.С.

представники сторін в судове засідання 06.06.2024 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 30.01.2024 (суддя Лозинська І.В., повний текст складено 08.02.2024) у справі № 906/893/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі"

до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал"

про стягнення 638 137,24 грн

та за зустрічним позовом Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі"

про стягнення 108 836,87 грн збитків

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Житомирської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі" з позовом до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" про стягнення 997 837,25 грн, з яких 360 913,41 грн боргу, 278 279,64 грн пені, 49 557,97 грн 3% річних, 309 086,22 грн інфляційних втрат та сплаченого судового збору.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати за договором про постачання електричної енергії споживачу № 11 від 29.12.2020.

У відзиві на позовну заяву від 23.08.2023 відповідач за первісним позовом зазначав, що станом на дату його подання ТОВ "ВЄК Технолоджі" не було надано належним чином оформлених первинних документів на поставку електричної енергії за лютий-березень 2021 року за тарифами, встановленими договором № 11 від 29.12.2020 та додатковими угодами № 1 та 2 від 08.02.2021. Відтак вважає, що умови договору ним не порушено.

Поряд з цим, МКП "Бердичівводоканал" разом із відзивом на первісну позовну заяву подало зустрічну позовну заяву про стягнення з ТОВ "ВЄК Технолоджі" 176 487,06 грн збитків.

Зустрічний позов обґрунтований протиправним достроковим розірванням постачальником договору в односторонньому порядку і вимушеним укладенням договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником за вищим тарифом.

У відзиві на зустрічну позовну заяву від 12.09.2023 ТОВ "ВЄК Технолоджі" стверджувало, що повідомлення № 34/03 від 11.03.2021 не передбачало фізичного припинення (припинення живлення, знеструмлення) постачання електричної енергії МКП "Бердичівводоканал", а лише припинення продажу товариством електричної енергії споживачу. Вважає, що товариство діяло згідно з вимогами законодавства та п. 13.3 договору, оскільки споживач суттєво порушив умови договору, а саме, не погодився розраховуватись за цінами, визначеними договором, не вжив заходів щодо усунення такого порушення; доводить, що договір не було розірвано, а його дія була припинена відповідно п. 13.4 договору внаслідок зміни електропостачальника, про яку споживач не попередив.

В подальшому, ТОВ "ВЄК Технолоджі" подало заяву про зменшення суми основного боргу на 360 000,00 грн. Господарський суд вказану заяву прийняв до розгляду, постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з МКП "Бердичівводоканал" на користь ТОВ "ВЄК Технолоджі" 913,41 грн боргу, 278 279,64 грн пені, 49 557,97 грн 3% річних, 309 086,22 грн інфляційних втрат, а також судовий збір.

МКП "Бердичівводоканал" подало заяву про зменшення зустрічних вимог, внаслідок чого суд постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з ТОВ "ВЄК Технолоджі" на користь МКП "Бердичівводоканал" 108 836,87 грн збитків.

Разом з цим, від МКП "Бердичівводоканал" надійшло клопотання з копією платіжної інструкції № 9816 від 11.12.2023 про сплату ТОВ "ВЄК Технолоджі" 913,41 грн за спожиту електроенергію за договором № 11 від 29.12.2020.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.01.2024 закрито провадження за первісним позовом в частині стягнення 913,41 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Первісний позов задоволено частково та стягнуто з Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі": 49 557, 97 грн 3% річних; 309 086,22 грн інфляційних втрат; 4 303,73 грн судового збору. Відмовлено в задоволенні первісного позову в частині стягнення 278 279,64 грн пені. Зустрічний позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі" на користь Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал": 105 879,78 збитків; 2 684,00 судового збору. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 2 957,09 грн збитків.

Суд виснував про відсутність підстав у ТОВ "ВЄК Технолоджі" для стягнення пені з МКП "Бердичівводоканал". Натомість, перевіривши розрахунок позивача за первісним позовом щодо заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних, суд встановив, що останній є обґрунтованим, арифметично правильним та підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "ВЄК Технолоджі" не спростовано доводів зустрічної позовної заяви. При цьому, дослідивши порядок нарахування збитків, суд вказав на помилковість розрахунку позивача за зустрічним позовом. Відтак здійснив їх перерахунок та частково задоволив позовну вимогу про стягнення збитків на суму 105 879,78 грн. У стягненні 2 957,09 грн збитків суд відмовив.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ВЄК Технолоджі" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги первісного позову про стягнення 278 279,64 грн пені та в частині задоволення вимоги зустрічного позову про стягнення 105 879,78 збитків.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги вказує, що суд залишив поза увагою той факт, що оплативши суму основного боргу відповідач фактично визнав його. Вважає правомірним нарахування відповідачу інфляційних втрат, 3 % річних і пені, як компенсації збитків кредитора при порушенні строків оплати. Разом з цим, скаржник також вважає безпідставним задоволення судом частини зустрічних позовних вимог щодо стягнення з нього збитків.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30.01.2024 у справі № 906/893/23; апеляційну скаргу постановлено розглянути із повідомленням (викликом) сторін.

Від МКП "Бердичівводоканал" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується із доводами апелянта та вказує, що місцевим господарським судом досліджено всі докази, подані сторонами у процесі розгляду справи та надано їм вірну оцінку, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 30.01.2024 у справі № 906/893/23 - без змін.

В судове засідання 06.06.2024 представники сторін не з`явилися, перед цим надавши усні пояснення. Про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином засобами електронного зв`язку.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи № 906/893/23 та проаналізувавши наявні докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі" (постачальник, позивач за первісним позовом) та Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" (споживач, відповідач за первісним позовом) 29.12.2020 було укладено договір про постачання електричної енергії №11 (далі - договір), за п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару (послуги): електрична енергія (ДК 021:2015 код 09310000-5.

Кількість товару, що постачається на умовах даного договору становить: 6130000 кВт/год (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в строк з 01.01.2021 по 31.12.2021.

Згідно з 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до договору.

Загальна сума цього договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно актів приймання - передачі, але не може більшою 10051442,15 грн, в тому числі ПДВ (п. 5.3 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5 договору).

Оплата за електричну енергію здійснюється споживачем на умовах обраної комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договору (п. 5.7 договору).

Якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (п. 5.8 договору).

За п. 6.2.1 договору споживач, серед іншого, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки споживачу за електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором (п. 7.2.2 договору).

Пунктом 13.6 договору визначено, що рахунки на оплату та попередження про припинення постачання електричної енергії за невиконання умов оплати за електричну енергію, а також інші повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони викладені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. Оригінали попереджень досилаються поштою або кур`єром або будь яким іншим зручним для сторін способом.

Додатками до договору є підписана споживачем заява-приєднання до умов договору постачання електричної енергії із зазначенням у ній дати початку постачання електричної енергії - 01.02.2021 та підписана обома сторонами комерційна пропозиція, яка, зокрема, містить такі умови (пункти):

1) ціна на електричну енергію: 1,639713238 грн з ПДВ за 1 кВт/год;

2) спосіб оплати (порядок розрахунків): розрахунковим періодом є календарний місяць;

- споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, на підставі виписаного та отриманого рахунку па оплату; розрахунок за фактичним обсягом споживання здійснюється не пізніше, ніж на 20 (двадцятий) робочий день після закінчення розрахункового періоду на підставі виписаного та отриманого рахунку на оплату;

- рахунки споживачу надаються постачальником не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати подання звіту за спожиту електричну енергію;

- акт прийняття-передавання оформлюється постачальником разом із рахунком за спожиту електричну енергію;

3) розмір пені: за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати;

4) термін дії договору та умови пролонгації: договір набирає чинності з моменту його підписання.

01.02.2021 ТОВ "ВЄК Технолоджі" було направлено МКП "Бердичівводоканал" листи за вих. № 05/33/2/2021/пз, № 06/33/2/2021/пз, № 09/33/2/2021/пз, у яких, посилаючись на коливання ціни електричної енергії на ринку, викладені пропозиції про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 11 від 29.12.2020, а також надані проекти додаткових угод № 1-4.

08.02.2021 між постачальником та споживачем укладено додаткову угоду № 1 до договору, у якій сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару з 01.02.2021 та зменшити кількість товару без збільшення загальної вартості договору, а також викласти пункти договору в такій редакції:

"2.3 Кількість товару: 5912613 кВт/год";

"5.3 Загальна сума договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно актів приймання-передачі, але не може більшою 10051442,15 грн, в тому числі ПДВ".

У п. 4 додаткової угоди № 1 від 08.02.2021 сторони внесли зміни у комерційну пропозицію, зокрема, щодо ціни на електричну енергію: 1,70 грн з ПДВ за 1 кВт/год.

Того ж самого дня, 08.02.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору, у якій сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару з 08.02.2021 та зменшити кількість товару без збільшення загальної вартості договору, а також визначили кількість товару у розмірі 5388739 кВт/год.

У комерційній пропозиції, викладеній у п. 4 додаткової угоди № 2 від 08.02.2021, сторонами договору визначено ціну на електричну енергію: 1,87 грн з ПДВ за 1 кВт/год.

11.03.2021 постачальник направив споживачу лист за вих. № 34/03, у якому зазначив, що у зв`язку із ухиленням МКП "Бердичівводоканал" від належного документального оформлення зміни ціни договору, ТОВ "ВЄК Технолоджі" припинить постачання електричної енергії споживачу з 01.04.2021 з повідомленням від 11.03.2021, вих. № 36/03 про припинення постачання електричної енергії (додаток до листа).

13.03.2021 споживач направив постачальнику лист від 12.03.2021, вих. №319 щодо проведення звірки обсягів фактичного споживання електричної енергії з 01.02.2021 по 28.02.2021 та виставлення розрахункових документів за умовами договору.

У листі від 15.03.2021, вих. № 39/03 постачальник зазначив, що надане повідомлення про припинення здійснення постачання електричної енергії споживачу передбачає не фізичне припинення електропостачання (припинення подачі електричного струму, вимкнення живлення) електроустановок споживача, а припинення продажу останньому електричної енергії саме компанією.

18.03.2021 на електронну пошту МКП "Бердичівводоканал" надійшли складені ТОВ "ВЄК Технолоджі" акт прийому-передачі електричної енергії № 24 від 16.03.2021 та рахунок № 35 від 16.03.2021 за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 на суму 1188731,10 грн з розрахунку ціни за 1 кВт/год - 2,072404279 грн без ПДВ.

18.03.2021 МКП "Бердичівводоканал" було направлено на електронну пошту АТ "Житомиробленерго" лист за вих. № 336 про надання інформації щодо отримання товариством повідомлення від ТОВ "ВЄК Технолоджі" про припинення здійснення постачання електричної енергії МКП "Бердичівводоканал" та повідомлення процедури зміни електропостачальника чи порядку припинення подачі електричного струму та відключення електроустановок споживача від живлення.

19.03.2021 МКП "Бердичівводоканал" укладено з новим постачальником - ТОВ "Енерджі 365" договір про постачання електричної енергії споживачу № 6/21 з додатками (далі - договір № 6/21).

22.03.2021 споживач направив ТОВ "ВЄК Технолоджі" лист від 19.03.2021 за вих. № 346 про приведення у відповідність до умов договору розрахункових документів з метою своєчасної оплати.

25.03.2021 МКП "Бердичівводоканал" отримано від оператора систем розподілу лист - відповідь від 18.03.2021 за вих. № 012/4566, у якому, серед іншого, є підтвердження отримання повідомлення від ТОВ "ВЄК Технолоджі" про припинення здійснення постачання електричної енергії МКП "Бердичівводоканал" з 01.04.2021.

31.03.2021 ТОВ "ВЄК Технолоджі" надіслав споживачу попередження, вих. № 124/3 про припинення постачання електричної енергії, у якому зазначено, що МКП "Бердичівводоканал" порушено строки здіснення оплати за спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворився борг за лютий 2021 року у розмірі 1188731,10 грн. Також ТОВ "ВЄК Технолоджі" доводить до відома споживача, що припинення не буде застосоване якщо останній сплатить суму боргу у розмірі 8733317,26 грн, а також визначає дату припинення електропостачання - 19.04.2021 о 15:30.

12.04.2021 на електронну пошту МКП "Бердичівводоканал" надійшли копії акту прийому-передачі електричної енергії № 24 від 16.03.2021 та рахунку № 35 від 16.03.2021 за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 на суму 909215,15 грн з розрахунку ціни за 1 кВт/год - 2,072404279 грн без ПДВ, складені ТОВ "ВЄК Технолоджі".

Таким чином, позивач за первісним позовом - ТОВ "ВЄК Технолоджі", у зв`язку з невиконанням МКП "Бердичівводоканал" зобов`язань в частині здійснення своєчасної оплати за договором, звернувся до господарського суду з позовними вимогами (з урахуванням заяви про зменшення суми основного боргу від 18.09.2023, вих. № 24) про стягнення з комунального підприємства 913,41 грн боргу, 278279,64 грн пені, 49557,97 грн 3% річних та 309086,22 грн інфляційних втрат.

Відповідач за первісним позовом зазначав, що станом на дату його подання ТОВ "ВЄК Технолоджі" не було надано належним чином оформлених первинних документів на поставку електричної енергії за лютий - березень 2021 року за тарифами, встановленими договором № 11 від 29.12.2020 та додатковими угодами №1 та 2 від 08.02.2021.

Разом з цим, МКП "Бердичівводоканал" подало до суду зустрічну позовну заяву від 21.08.2023 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.10.2023) до ТОВ "ВЄК Технолоджі" про стягнення 108836,87 грн збитків.

Зустрічний позов обґрунтований протиправним достроковим розірванням постачальником договору в односторонньому порядку і вимушеним укладенням договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником за вищим тарифом.

Відповідач за зустрічним позовом стверджував, що повідомлення № 34/03 від 11.03.2021 не передбачало фізичного припинення (припинення живлення, знеструмлення) постачання електричної енергії МКП "Бердичівводоканал", а лише припинення продажу товариством електричної енергії споживачу; зазначає, що товариство діяло згідно з вимогами законодавства та п. 13.3 договору, оскільки споживач суттєво порушив умови договору, а саме, не погодився розраховуватись за цінами, визначеними договором, не вжив заходів щодо усунення такого порушення; доводить, що договір не було розірвано, а його дія була припинена відповідно п. 13.4 договору внаслідок зміни електропостачальника, про яку споживач не попередив.

11.12.2023 до суду від МКП "Бердичівводоканал" надійшло клопотання з копією платіжної інструкції № 9816 від 11.12.2023 про сплату ТОВ "ВЄК Технолоджі" 913,41 грн за спожиту електроенергію за договором № 11 від 29.12.2020.

Зважаючи на погашення відповідачем за первісним позовом основного боргу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що в цій частині відсутній предмет спору та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрив провадження у цій частині.

Заявленими до розгляду є вимоги первісного позову (з урахуванням заяви про зменшення суми основного боргу від 18.09.2023, вих. № 24) про стягнення з МКП "Бердичівводоканал" на користь ТОВ "ВЄК Технолоджі" 278279,64 грн пені, 49557,97 грн 3% річних, 309086,22 грн інфляційних втрат.

Заявленими до розгляду є вимоги зустрічного позову (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.10.2023) до ТОВ "ВЄК Технолоджі" про стягнення 108836,87 грн збитків.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як визначено ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договору про постачання електричної енергії № 11 від 29.12.2020.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193, частини 1 статті 216 ГК України передбачено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. При цьому, частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Встановлено, що ТОВ "ВЄК Технолоджі" заявив до стягнення з МКП "Бердичівводоканал" 278279,64 грн пені з 31.03.2021 по 31.05.2023.

Відповідно до розділу "розмір пені" комерційної пропозиції до договору, в редакції додаткових угод №1 та №2 від 08.02.2021, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з МКП "Бердичівводоканал" 278279,64 грн пені у повному обсязі з огляду на таке.

За п. 5.3 договору загальна сума цього договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно актів приймання - передачі.

Згідно з п. 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

У свою чергу, як вбачається з п. 7.2.2 договору, постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки споживачу за електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором.

Згідно з розділом "спосіб оплати" комерційної пропозиції до договору, в редакції додаткових угод №1 та №2 від 08.02.2021, споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, на підставі виписаного та отриманого рахунку па оплату.

Рахунки споживачу разом з актом прийняття-передавання надаються постачальником не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати подання звіту за спожиту електричну енергію.

У матеріалах справи є акти прийому-передачі електричної енергії №24 від 16.03.2021 та рахунки №35 від 16.03.2021 за період 01.02.2021-28.02.2021 на суму 1188731,10 грн та за період 01.03.2021-31.03.2021 на суму 909215,15 грн (а. с. 76-77, 81, 82 у т. 1).

Строк здійснення оплати визначено у розділі "спосіб оплати" комерційної пропозиції до договору, в редакції додаткових угод №1 та №2 від 08.02.2021, - 20 робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі виписаного та отриманого рахунку на оплату.

Судом встановлено, що суми оплати за спожиту електричну енергію за зазначеними первинними документами розраховані ТОВ "ВЄК Технолоджі" з порушенням укладеного договору, а саме, завищено ціну електричної енергії за 1 кВт/год - 2,072404279 грн (без ПДВ). Разом з тим, у комерційній пропозиції, викладеній у п. 4 додаткової угоди №2 від 08.02.2021, сторонами договору визначено ціну на електричну енергію: 1,87 грн з ПДВ за 1 кВт/год.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вважає, що у ТОВ "ВЄК Технолоджі" відсутні підстави для стягнення з МКП "Бердичівводоканал" пені.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді сплати пені, адже порушення термінів оплати зумовлене направленням позивачем рахунків, в яких ціна за спожиту електроенергію визначена за завищеним тарифом та не відповідала укладеним додатковим угодам. Вказане стало причиною направлення відповідачем листів постачальнику з вимогою привести нарахування у відповідність до додаткових угод. При цьому матеріали справи не містять доказів належного виконання позивачем зобов`язань в цій частині.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку у встановлений строк (термін), друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку.

Оскільки умовами договору передбачено, що виконання споживачем свого обов`язку обумовлюється передуванням виконання постачальником свого обов`язку щодо виставлення рахунку, то у такому зобов`язанні кожна зі сторін одночасно є і боржником і кредитором. З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку. Отже, за умови неналежного виконання позивачем свого обов`язку з виставлення рахунку згідно умов договору, відповідач вправі був зупинити виконання обов`язку з його оплати.

Позивачем також заявлено до стягнення з МКП «Бердичівводоканал» 49557,97 грн 3% річних та 309086,22 грн інфляційних втрат, нарахування яких проведено з моменту припинення договірних відносин та до подання позову.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки.

Перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних, судами встановлено, що останній є обґрунтованим, арифметично правильним та не оскаржується сторонами.

Висновок місцевого господарського суду про задоволення вимог в цій частині колегія суддів вважає вірним з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, з 01.04.2021 постачання електричної енергії для МКП «Бердичівводоканал» здійснювалось новим електропостачальником ТОВ «Енерджі 365».

За умовами п. 6.2.4 договору № 11 від 29.12.2020, споживач зобов`язаний протягом п`яти днів до дати постачання електричної енергії новим електропостачальником, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію в повному обсязі.

Отже в даному випадку, відповідачем було прострочено грошове зобов`язання, визначене п. 6.2.4 договору, на яке позивачем і проведено нарахування збитків від інфляції та процентів річних. Виходячи з того, що позивач провів обрахунки із сум заборгованості, які відповідали визначеним в додаткових угодах тарифам, останні визнаються судами правомірними.

Разом з цим колегія суддів вважає помилковим твердження апелянта стосовно того, що пеня, відсотки річних та інфляційні втрати є компенсацією збитків кредитора при порушенні строків оплати, а тому задовольняючи вимоги про стягнення інфляційних втрат на відсотків річних неправомірною є відмова у стягненні пені.

Стосовно вказаного аргументу слід відмітити, що інфляційні нарахування та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування коштами, належними кредитору. Такі нарахування проводяться незалежно від вини боржника у випадках прострочення лише грошових зобов`язань.

Натомість пеня є різновидом неустойки (штрафною санкцією), яка в свою чергу є засобом забезпечення виконання зобов`язання і встановлюється з метою спонукання сторони до належного виконання зобов`язання. Неустойка застосовується у випадку порушення зобовязання, забезпеченого цією неустойкою, та за наявності вини (умислу або необережності) особи, яка таке зобов`язання порушила.

Отже, не дивлячись на загальний компенсаційний характер, пеня за своєю правовою природою відрізняється від визначеної ст. 625 ЦК України відповідальності у вигляді інфляційних втрат та сплати відсотків річних.

Як вбачається з пунктів 5.7, 5.8 договору № 11 від 29.12.2020 умови, спосіб і терміни оплати за отриману електроенергію визначаються комерційною пропозицією, в якій також і встановлюється розмір пені за порушення вказаних зобов`язань. Виходячи з умов комерційної пропозиції, в саме графи «розмір пені», остання сплачується за внесення платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією. Тобто, умовами договору та комерційною пропозицією встановлено штрафну санкцію саме за порушення термінів щомісячних платежів. Вказане свідчить про те, що на положення п. 6.2.4 договору дана санкція не поширюється, а порушенню строків внесення щомісячних платежів надана оцінка вище.

Таким чином, відмова у вимогах про стягнення пені та задоволення вимог про стягнення інфляційних втрат і відсотків річних не свідчать про суперечність у застосуванні заходів відповідальності боржника, а є наслідком оцінки обставин спору.

В частині зустрічного позову доводи позивача обґрунтовані протиправним достроковим розірванням ТОВ "ВЄК Технолоджі" договору в односторонньому порядку. Як наслідок споживач вимушено уклав договір про постачання електричної енергії з іншим постачальником за вищим тарифом, що завдало йому збитків.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, серед іншого, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Доводи апеляційної скарги в задоволеній частині зустрічного позову збитків обґрунтований невідповідністю поведінки МКП "Бердичівводоканал" вимогам закону і договору про постачання електричної енергії споживачу № 11 від 29.12.2020, а також відмовою останнього підвищити ціну за договором, в результаті виконання якого відповідач за зустрічним позовом отримав збитки. Також апелянт звертає увагу, що позивач за зустрічним позовом здійснював розрахунки за спожиту електроенергію з наступним постачальником відповідно до актів прийому - передачі за довільно визначеною ціною.

З матеріалів справи встановлено, що 11.03.2021 відповідач за зустрічним позовом направив споживачу лист за вих. № 34/03, у якому зазначив, що, у зв`язку із ухиленням МКП "Бердичівводоканал" від належного документального оформлення зміни ціни договору, припинить постачання електричної енергії споживачу з 01.04.2021.

Укладений між сторонами спору договір про постачання електричної енергії споживачу № 11 від 29.12.2020 містить положення щодо припинення постачання електричної енергії:

- п. 5.8 договору - якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ;

- п. 8.1 договору - постачальник має право звернутися до оператора систем з вимогою про відключення об`єкта споживача від електропостачання у випадку порушення споживачем строків оплати за цим договором.

Згідно визначених у комерційній пропозиції строків оплати (в редакціях додаткових угод № 1 та 2) 20 робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі виписаного та отриманого рахунку на оплату.

Відповідно станом на 11.03.2021 (дата листа постачальника) у споживача не могла виникнути заборгованість за спожиту електричну енергію, що в свою чергу свідчить про відсутність у ТОВ «Вєк Технолоджі» обгрунтованих підстав для надсилання споживачеві повідомлення про припинення постачання електричної енергії.

Посилання апелянта на те, що МКП "Бердичівводоканал" відмовилось змінити ціну договору, і вказана обставина розцінена постачальником як суттєве порушення умов договору споживачем (п. 13.3 договору) є безпідставним, оскільки відмова споживача від зміни ціни та укладення додаткових угод до договору не є порушенням його умов, так як п. 13.8 визначена можливість змін лише за взаємною згодою сторін.

Разом з цим, твердження скаржника про те, що повідомлення № 34/03 від 11.03.2021 не передбачало фізичного припинення (припинення живлення, знеструмлення) постачання електричної енергії МКП "Бердичівводоканал", а лише припинення продажу товариством електричної енергії споживачу спростовується п. 1.1.2 Правил РРЕЕ, відповідно до якого постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору.

Повідомлення про припинення постачання електричної енергії, надіслане без настання відповідних обставин, передбачених договором суд вважає безпідставним, внаслідок чого МКП "Бердичівводоканал" було змушене вжити заходів для недопущення зупинення його діяльності шляхом укладення договору на постачання електричної енергії з іншим електропостачальником - ТОВ "Енерджі 365", що підтверджується копією договору про постачання електричної енергії споживачу № 6/21 від 19.03.2021.

Тобто, у даному випадку причинний зв`язок полягає у порушенні постачальником умов договору, що в результаті призвело до вимушеного укладання споживачем договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником за вищим тарифом.

Розмір завданих збитків є різницею між вартістю електричної енергії, яка мала постачатись ТОВ "ВЄК Технолоджі" в квітні, червні згідно договору № 11 від 29.12.2020 (з урахуванням додаткових угод) та вартістю електричної енергії, яка фактично постачалась МКП "Бердичівводоканал" ТОВ "Енерджі 365" за ті самі періоди.

Дослідивши порядок нарахування збитків та проаналізувавши умови договору № 6/21 від 19.03.2021, суд підставно вказав про помилковість розрахунку позивача за зустрічним позовом виходячи з того, що останній застосував тарифи на електричну енергію з новим постачальником, визначені у актах прийому-передачі електроенергії - 2,16 грн та 2,18 грн відповідно, у той час як з п. 1.3 та п. 5.3 договору № 6/21 від 19.03.2021, що визначають кількість товару та загальну суму договору, вбачається, що ціна за 1 кВт становить 2,05 грн. Таким чином суд правомірно здійснив перерахунок завданих збитків та визнав обґрунтованими до стягнення з ТОВ "ВЄК Технолоджі" суму в розмірі 105 879,78 грн, з чим також погоджується судова колегія.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у випадку продовження договірних відносин з ТОВ «Вєк Технолоджі», МКП «Бердичівводоканал» могло б сплачувати нижчу ціну ніж за договором з новим електропостачальником, а тому винною стороною є саме споживач через власний вибір постачальника. В даному випадку матеріалами справи стверджуються зворотні обставини, через які споживач змушений був терміново здійснити пошук нового постачальника, а не користувався правом на вільну зміну постачальника за найвигіднішим тарифом.

Також судова колегія вважає безпідставними посилання скаржника на укладення договору між МКП «Бердичівводоканал» та ТОВ «Енерджі 365» з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», внаслідок чого останній є нікчемним правочином. Вимоги про визнання такого договору недійсним чи встановлення обставин його нікчемності не заявлялись в межах даного спору і не були предметом доіслідження. Відповідно щодо останнього діє визначена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, правильність застосування норм матеріального права та не вказують на порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 30.01.2024 у справі № 906/893/23 відповідає матеріалам справи та ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до п. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За результатами розгляду апеляційної скарги у справі № 906/893/23 витрати по сплаті судового збору, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК Технолоджі" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 30 січня 2024 року у справі №906/893/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 906/893/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.