ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"20" червня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/368/24
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
до: Фізичної особи-підприємця Степанківського Олександра Валерійовича, АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1
про стягнення 158 105,46 грн
за участю секретаря судового засідання: Московчук Є.В.
01.04.2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 29.03.2024 року) (вх.канц. № 376/24 від 01.04.2024 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСАГРО +" до Фізичної особи-підприємця Степанківського Олександра Валерійовича про стягнення 158 105,46 грн заборгованості, з яких 95 385,40 грн основного боргу, 15 886,20 грн пені, 23 846,35 грн штрафу, 2 585,40 грн інфляційних втрат та 20 402,19 грн 21% річних за Договором купівлі-продажу товарів (надання послуг) № 04-06/2021 від 04.06.2021 року.
Ухвалою суду від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі № 902/368/24 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.04.2024 року.
28.05.2024 року суд по справі № 9002/368/24 прийнято рішення, відповідно до якого позов задоволено частково.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Степанківського Олександра Валерійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСАГРО +" 95 385,40 грн - основного боргу за Договором купівлі-продажу товарів (надання послуг) № 04-06/2021 від 04.06.2021 року, 11 120,34 грн - пені, 23 846,35 грн - штрафу, 2 585,40 грн - інфляційних втрат та 13 628,48 грн - 21% річних.
Відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСАГРО +" в частині вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Степанківського Олександра Валерійовича 4 765,86 грн пені та 6 389,56 грн - 21% річних.
Також, призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 20.06.2024 року.
Встановлено сторонам п`ятиденний строк, з дати отримання вступної та резолютивної частини рішення, подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У судовому засіданні 20.06.2024 року представники позивача та відповідача правом участі не скористались.
У відповідності до п. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому судом вирішено розглянути заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу за наявними у справі доказами.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Позивачем в позовній заяві (б/н від 29.03.2024 року) (вх. № 376/24 від 01.04.2024 року) заявлено попередній розрахунок суми судових витрат, які останній очікує понести у зв`язку з розглядом справи та які складаються з: 3 028,00 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи 25.03.2024 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСАГРО +" (Клієнт) та адвокатом Решетило Русланою Геннадіївною (Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги № 25/03.
Відповідно п. 1.1 Договору Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу на умовах та в обсязі визначеним цим договором та чинним законодавством України. Обмеження щодо прав адвоката цим договором не встановлено.
Сторони домовились, що гонорар сплачується Клієнтом на рахунок Адвоката на підставі виставлених рахунків (п. 3.1 Договору).
У разі надання правової допомоги, виконання доручень Клієнта Адвокатом за цим договором, у відповідному місяці календарного року, сторони зобов`язуються в останній робочий день календарного місяця, в якому було здійснено надання правової допомоги, виконано доручення Клієнта за цим договором підписати акт надання послуг (п. 5.1 Договору).
Згідно п. 5.2 Договору акт надання послуг між Адвокатом та Клієнтом підписується виключно за умови надання правової допомоги, викоанння доручень за цим договором.
Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та/або уповноваженими особами сторін із скріпленням печатками сторін (у разі їх наявності) і діє до моменту повного виконання сторонами взятих на себе за договором зобов"язань (п. 10.1 Договору).
27.03.2024 року між сторонами підписано акт наданих послуг, за замістом якого Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги, надані в обсязі та на умовах, визначених договором, а саме: юридична консультація - 1 000,00 грн; позовна заява - 6 000,00 грн.
Договірна сума наданих послуг становить 7 000,00 грн.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
В якості підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір № 25/03 про надання правничої допомоги від 25.03.2024 року, акт надання послуг від 27.03.2024 року на суму 4 000,00 грн, рахунок-фактуру № 1 від 27.03.2024 року на суму 7 000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 27.03.2024 року на суму 7 000,00 грн, ордер на надання правової допомоги серії АА № 1037375 від 27.03.2024 року.
Визначені сторонами послуги пов`язані з предметом судового розгляду та визначення правовою позиції по справі.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з обставин даної справи, суд керуючись засадою пропорційності, обґрунтованості, розумності, статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати ТОВ "СЕРВІСАГРО+" на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн підтверджено належними та достатніми доказами.
Тому, витрати на професійну правничу підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 6 983,00 грн (оскільки зменшення за ініціативою суду штрафних санкцій та відсотків річних не впливає на розподіл судових витрат, згідно судового рішення позивачем неправомірно нараховано 384,15 грн відсотків річних).
Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17,00 грн слід залишити за позивачем.
Судом також вирішено питання щодо розподілу інших судових витрат.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У той же час, згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки позовну заяву у даній справі було подано до суду через систему "Електронний суд", судовий збір становить в розмірі 2 422,40 грн.
При звернені з відповідним позовом до суду позивачем сплачено 3 028,00 грн судового збору (т. 1 а.с. 22 (зворотна сторона).
Сума надмірно сплаченого судового збору становить 605,60 грн, яка може бути повернена позивачу на підставі окремо поданого клопотання.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд пропорційно розподіляє судові витрати зі сплати судового збору (з урахуванням наведених вище мотивів), на підставі ст. 129 ГПК України.
Тому, з відповідача підлягають стягненню 2 416,51 грн - судових витрат зі сплати судового збору; судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5,89 грн слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73 ,74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5,89 грн та 17,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу - залишити за позивачем.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового судового рішення складено 25 червня 2024 року.
Суддя Міліціанов Р.В.
1 - до справи
3 - відповідачу (АДРЕСА_1)