ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

24.06.2024м. ХарківСправа № 922/2118/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення 27 023,16 грн.

заявник Селекційно-генетичний інститут - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення, м. Одеса
боржник Фермерське господарство "Агрослобода", с. Мурафа

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує заявник - Селекційно-генетичний інститут - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення, у боржника - Фермерського господарства "Агрослобода", наявна заборгованість у розмірі 27 023,16 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за невиключними ліцензійними договорами №205-21С/01/1 від 18.05.2021 та №206-21С/01/02 від 18.05.2021.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить суд видати судовий наказ за двома договорами: невиключний ліцензійний договір № 205-21С/01/1 від 18.05.2021 та невиключний ліцензійний договір № 206-21С/01/02 від 18.05.2021.

Водночас, із системного буквального тлумачення ч. 1 ст. 148, п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України вбачається, що заява про видачу судового наказу може бути подана щодо одного договору, відповідно і прохальна частина може бути сформована лише щодо одного договору. В свою чергу, заявником в одній заяві про видачу судового наказу сформована вимога щодо двох договорів, що не відповідає ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Окремо суд звертає увагу, що подаючи таку заяву, в якій об`єднано два договори, фактично заявник намагається зменшити підлягаючу до сплати суму судового збору, чим зменшує обов`язкові платежі до державного бюджету.

Керуючись статтями 6, 147-154, 233-236 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Селекційно-генетичному інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення у видачи судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала підписана 24 червня 2024 року.

СуддяПогорелова О.В.