ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" червня 2024 р. Справа № 907/466/21

Головуючий (суддя-доповідач) Західного апеляційного господарського суду Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, вих.№9-7-0.14-2863/2-24 від 05 червня 2024 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18 квітня 2024 року (повний текст підписано 20.05.2024), суддя Пригара Л.І.

у справі №907/466/21

за позовом Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород

в інтересах держави в особі:

позивача-1 Фонду державного майна України, м. Київ

позивача-2 Державного підприємства «Агропромислово-торгове підприємство «Бобовище», с. Бобовище Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача-1 Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Хазелнат гарден», м. Хмельницький

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Івановецька сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, с. Іванівці Мукачівського району Закарпатської області

про визнання недійсним договору оренди землі №37/57-18-ДО від 12.07.2018; визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №49 від 22.02.2018 в частині та №977-сг від 21.05.2018 частині; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2024 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18 квітня 2024 року у справі №907/466/21.

Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Проаналізувавши матеріали апеляційної скарги, судом встановлено, що апелянтом пропущено 20-тиденний термін на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, оскільки, рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/466/21 ухвалене 18 квітня 2024 року, повний текст рішення підписано 20 травня 2024 року, відтак, останнім днем строку, передбаченого ч.1 ст.256 ГПК України, було 10 червня 2024 року, а апеляційна скарга, як вбачається з поштового конверту надіслана до апеляційного господарського суду 11 червня 2024 року. При цьому, відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги із зазначенням причин пропуску такого строку та поданням відповідних доказів апелянт суду не надав.

Апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до ч.2 ст.256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Разом з тим, апелянт до апеляційної скарги не долучив доказів сплати судового збору та просить суд відстрочити сплату судового збору, у зв`язку із складним фінансовим становищем, спричиненим недостатнім фінансуванням Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Розглянувши клопотання скаржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору, з огляду на наступне:

Частиною 2 ст.123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно з ст.8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що відстрочення, розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати можливе лише у випадках та за наявності умов, передбачених ст.8 ЗУ «Про судовий збір». Наведений перелік підстав для вчинення судом вказаних дій є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено відсутність будь-якої з вищенаведених обставин, відтак, підстави для відстрочення апелянту сплати судового збору в цьому випадку відсутні.

Одночасно, суд визнає помилковими посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18, оскільки наведені у вказаній постанові висновки стосуються застосування судом норм Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягають врахуванню господарським судом, який керується Господарським процесуальним кодексом України. Разом з тим, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зважаючи на наведене, подаючи апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18 квітня 2024 року у справі №907/466/21, скаржник (Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області) повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі, що встановлені Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»).

Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18 квітня 2024 року у справі №907/466/21 апелянт повинен сплатити судовий збір в сумі 14 569,50 грн (150% від 9 713 грн).

Поряд з тим, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ст.259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Поряд з тим, скаржником не долучено до апеляційної скарги належних доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам у справі, у відповідності до вимог ч.7 ст.42 та ст.259 ГПК України. Слід зазначити, що Список згрупованих відправлень не є таким доказом.

Частиною 2 ст.260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку (10 днів з дня отримання цієї ухвали) на усунення недоліків апеляційної скарги та подання суду: клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду із зазначенням причин пропуску строку та поданням відповідних доказів; доказів сплати судового збору в сумі 14 569,50 грн та доказів надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам у справі, у відповідності до вимог ч.7 ст.42 та ст.259 ГПК України.

Слід зазначити, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, настають правові наслідки, передбачені п.4 ч.1 ст.261 та ч.4 ст.174 ГПК України.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст.42, 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18 квітня 2024 року у справі №907/466/21 залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк (10 днів з дня отримання цієї ухвали) на усунення недоліків апеляційної скарги та подання суду: клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду із зазначенням причин пропуску строку та поданням відповідних доказів; доказів сплати судового збору в сумі 14 569,50 грн та доказів надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів іншим учасникам у справі, у відповідності до вимог ч.7 ст.42 та ст.259 ГПК України.

3.Копію ухвали суду надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.