ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" червня 2024 р. м. Одеса Справа № 916/1427/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Крайнюк А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Рябоконь В.І. адвокат;

від відповідача: Криворучко О.Ю.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) до відповідача Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 2, ) про стягнення 1858515,12грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення Одеського національного університету імені І.І. Мечникова 1858515,12грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» посилається на неналежне виконання Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2024 відкрито провадження у справі №916/1427/24, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.04.2024 о 11:10.

17.04.2024 відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позову.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 24.04.2024, підготовче засідання 25.04.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою від 06.05.2024 призначено підготовче засідання на 14.05.2024 о 11:50 та викликано учасників справи у підготовче засідання.

В підготовчому засіданні від 14.05.2024 було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 закрито підготовче провадження у справі №916/1427/24, призначено справу до розгляду по суті на 30.05.2024 о 11:40 та викликано учасників справи у судове засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 21.05.2024, судове засідання 30.05.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою від 06.06.2024 призначено судове засідання на 13.06.2024 о 10:30 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 13.06.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1427/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, 26.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (позивач, Постачальнк) та Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова (відповідач, Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №40-82- ПУП (далі договір), за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору на умовах комерційної пропозиції №1/1-УП, яка є додатком 2 до договору (копія надається у додатках). Відповідно п. 13.1. договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заявіприєднання.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони прийшли до взаємної згоди, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2019р. Відповідно п. 8 Комерційної пропозиції договір укладається до 31.12.2022 року, а в частині виконання зобов`язань за договором до повного їх виконання. Поряд з іншим передбачено, що договір вважається, продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії. Оскільки жодної із сторін не було заявлено про припинення дії договору, його умови пролонговано на 2023-2024 рік. Додаток до заяви-приєднання до договору містить перелік об`єктів постачання електричної енергії із зазначеними точками комерційного обліку за відповідними ЕІС-кодами. Відповідно до Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. В силу розділу ХІІ «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку. Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Як зазначає позивач, за розрахунковий період липня грудня 2023 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем. З отриманих даних вбачається, що у липні-грудні 2023 року відповідачем було спожито 785 558кВт.год. електричної енергії. На підтвердження обсягу споживання електричної енергії відповідачем за період липні-грудні 2023 року у додатках до дійсної позовної заяви додаються дві довідки про обсяги споживання електричної енергії отриманих від АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Позивач зазначає, що на підставі отриманих даних, позивачем виписано та вручено представнику відповідача під особистий підпис рахунки на загальну суму 2 073 873,12грн, зокрема: №40-82/1 за липень 2023 на суму 206 487,60грн, №40-82/1 за серпень 2023 на суму 215 358,00грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за вересень 2023 на суму 262 611,36грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за жовтень 2023 на суму 276 268,08грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за листопад 2023 на суму 423 017,76грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за грудень 2023 на суму 690 130,32грн.

Як вказує позивач, на підставі п. 5.10. договору оплата рахунка учасника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Відповідно п.3 Комерційної пропозиції, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію протягом 5 (п`яти) робочих днів від дні отримання рахунку. Датою отримання платіжного документу (рахунку) вважається: зокрема, дата його вручення споживачу. 21.09.2023 відповідачем сплачено грошові кошти у розмірі 215 358,00грн, в рахунок погашення заборгованості серпня 2023 року. Відтак, неоплачена заборгованість відповідача складає 1 858 515,12грн (2 073 873,12грн (за спожитих 785 558кВт електричної енергії за період липня - грудня 2023 року) 215 358,00грн (оплата за серпень 2023). Жодні інші кошти в рахунок погашення заборгованості спірного періоду липня, вересня грудня 2023 року Споживачем не перераховувались. Не оплата відповідачем вартості спожитої електричної енергії у розмірі 1 858 515,12грн стала підставою для звернення до суду із дійсною позовною заявою для стягнення даної заборгованості на користь позивача в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 1858515,12грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Під час розгляду справи відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

26.01.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №40-82- ПУП за умовами якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору на умовах комерційної пропозиції №1/1-УП, яка є додатком 2 до договору (копія надається у додатках).

Відповідно п. 13.1. договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заявіприєднання.

Як видно з матеріалів справи, за розрахунковий період липня грудня 2023 року позивач від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як оператора системи розподілу, отримав дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем.

З отриманих даних вбачається, що у липні-грудні 2023 року відповідачем було спожито 785 558кВт.год. електричної енергії. На підтвердження обсягу споживання електричної енергії відповідачем за період липні-грудні 2023 року у додатках до дійсної позовної заяви додаються дві довідки про обсяги споживання електричної енергії отриманих від АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

На підставі отриманих даних, позивачем виписано та вручено представнику відповідача під особистий підпис рахунки на загальну суму 2 073 873,12грн, зокрема: №40-82/1 за липень 2023 на суму 206 487,60грн, №40-82/1 за серпень 2023 на суму 215 358,00грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за вересень 2023 на суму 262 611,36грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за жовтень 2023 на суму 276 268,08грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за листопад 2023 на суму 423 017,76грн, №40-82/1 від 28.12.2023 за грудень 2023 на суму 690 130,32грн.

21.09.2023 відповідачем сплачено грошові кошти у розмірі 215 358,00грн, в рахунок погашення заборгованості серпня 2023 року, отже, неоплачена заборгованість відповідача складає 1 858 515,12грн (2 073 873,12грн (за спожитих 785 558кВт електричної енергії за період липня - грудня 2023 року) 215 358,00грн (оплата за серпень 2023).

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.191 Господарського кодексу України , позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Під час розгляду справи відповідачем Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова 27.04.2024 до суду було заяву про визнання позову, відповідно до якої відповідачем було визнано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення з відповідача Одеського національного університета імені І.І. Мечникова 1858515,12грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення з відповідача Одеського національного університета імені І.І. Мечникова 1858515,12грн заборгованості за спожиту електричну енергію, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 11151,09грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ч.ч. 1, 4 ст. 191, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) до відповідача Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 2, ) про стягнення 1858515,12грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, код ЄДРПОУ 42114,12грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 11151,09грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 24 червня 2024 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 19.06.2024.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова