УХВАЛА

20 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/1926/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Кондратової І. Д. - головуючого, Баранця О. М., Студенця В. І.,

розглянувши заяву судді Кондратової І. Д. про самовідвід у розгляді справи № 905/1926/18

за позовом ОСОБА_1

до: 1) Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод",

2) Компанія Barlenco LTD, Nicosia, Cyprus

про стягнення збитків у сумі 1 375 500,00 грн, інфляційних втрат у сумі 892 837,05 грн та 3% річних у сумі 219 081,49 грн

за касаційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Донецької області

у складі судді Левшиної Г. В.

від 25 вересня 2023 року (повний текст складений та підписаний 26 вересня 2024 року)

та постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Лакізи В. В., Здоровко Л. М. Фоміної В. О.

від 15 травня 2024 року (повний текст складений та підписаний 27 травня 2024 року)

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд» 12 та 14 червня 2024 року надійшли касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 25 вересня 2023 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15 травня 2024 року у цій справі № 905/1926/18.

Відповідно до протоколів передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 12 червня 2024 року та від 14 червня 2024 року для розгляду справи № 905/1926/18 був визначений такий склад колегії суддів: суддя доповідач - Кондратова І. Д. (головуючий), судді: Баранець О. М., Студенець В. І.

20 червня 2024 року суддя Кондратова І. Д. подала заяву про самовідвід у розгляді справи № 905/1926/18, в обґрунтування якої послалася на те, що вона була членом колегії суддів Верховного Суду під час прийняття Верховним Судом у цій справі постанови від 17 лютого 2021 року про скасування оскаржуваних судових рішень та передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції і письмово виклала окрему думку з позицією щодо суті спору, зокрема і з питань, які скаржник оскаржує у касаційній скарзі. За твердженням судді Кондратової І. Д. цей факт об`єктивно може викликати сумніви в її неупередженості як судді-доповідача у цій справі, а тому вона не може брати участі у перегляді справи в суді касаційної інстанції на підставі частини першої статті 38 Господарського процесуального кодекс України.

Згідно з частинами першою - третьою статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду (частина дев`ята статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

У статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Оскільки стаття 35 Господарського процесуального кодексу України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав, визначених, зокрема, у частинах першій - четвертій вказаної статті), лежить в межах повноважень суду. У свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши заяву судді Кондратової І. Д. про самовідвід від розгляду справи № 905/1926/18, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість цієї заяви.

Суддя Кондратова І. Д. в обґрунтування наявності підстав для її відводу від розгляду цієї справи та наявності обставин, які можуть викликати сумнів у її неупередженості, послалася на те, що вона у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду брала участь у розгляді цієї справи та при прийнятті постанови за результатом такого розгляду висловила окрему думку по суті спору, зокрема і з питань, які скаржник порушує у касаційній скарзі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то з огляду на наведені суддею Кондратовою І. Д. у заяві про самовідвід обставини немає підстав стверджувати, що суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Кондратова І. Д. виявляє особисту упередженість до учасників справи чи до її результату. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Випадки, в яких не допускається повторна участь судді у розгляді справи, визначені у статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз положень цієї норми процесуального права свідчить про те, що правила недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, визначені статтею 36 Господарського процесуального кодексу України, не передбачають випадків виключення участі судді суду касаційної інстанції, який входив до складу колегії суддів та брав участь у попередньому касаційному розгляді справи, у касаційному розгляді цієї ж справи за результатами здійсненого судами нового розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, обставини участі судді Кондратової І. Д. у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у попередньому касаційному розгляді цієї справи та факт висловлення нею окремої думки по суті спору не свідчить про її упередженість та не дозволяє поставити під сумнів її безсторонність при касаційному розгляді цієї ж справи за результатами здійсненого судами нового розгляду справи, тому ці обставини не є підставами для її відводу від касаційного розгляду цієї справи за результатами здійсненого судами нового розгляду справи.

Наявність окремої думки судді Кондратової І. Д. щодо постанови Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 905/1926/18 не свідчить про наявність у цієї судді особистої упередженості до учасників справи чи до її результату.

Крім того, висловлення суддею окремої думки у справі не позбавляє суддю можливості висловити повторно цю окрему думку в межах цієї ж судової справи у разі незгоди з висновками інших суддів у складі колегії.

З огляду на викладене наведені суддею Кондратовою І. Д. в заяві про самовідвід обставини не є підставою для її відводу від розгляду справи № 905/1926/18, а заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 35, 38-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви судді Кондратової І. Д. про самовідвід у справі № 905/1926/18.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Баранець

В. Студенець