УХВАЛА

26 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 911/1161/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 у справі

за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області

до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору -

на стороні позивача:

1) Інститут садівництва Національної академії аграрних наук України,

2) Державне підприємство "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України",

на стороні відповідача:

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Оазис-ДМ",

4) ОСОБА_1 ,

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 до Касаційного господарського суду надійшла, надіслана поштою 28.05.2024, касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 (повний текст складено 08.05.2024) у справі № 911/1161/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.05.2024 для розгляду вищевказаної скарги у справі № 911/1161/22 визначено колегію суддів у складі: Волковицька Н. О. - головуючий, Краснов Є. В., Могил С. К.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 04.06.2024 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням скаржникові строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржникові, для усунення зазначених в ній недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги у розмірі 9 924,00 грн.

Вищевказану ухвалу про залишення касаційної скарги без руху вручено скаржнику шляхом її доставлення в електронний кабінет заступника керівника Київської обласної прокуратури 04.06.2024 о 17:35, що підтверджується довідкою Касаційного господарського суду про доставку документа.

Згідно з новою редакцією частин п`ятої ? дев`ятої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

За змістом пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до положень частини шостої вказаної норми якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Таким чином, датою вручення скаржнику ухвали Касаційного господарського суду від 04.06.2024 про залишення касаційної скарги без руху є 05.06.2024, тому останнім днем передбаченого статтею 174 ГПК України десятиденного строку для усунення недоліків касаційної скарги було 17.06.2024.

17.06.2024 до Касаційного господарського суду надійшло клопотання Київської обласної прокуратури про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги з огляду на те, що для сплати обласною прокуратурою судового збору потрібно більше часу, ніж надано судом, який також може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з відпусткою судді Краснова Є. В. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатом якого відповідно до протоколів від 26.06.2024 для розгляду справи № 911/1161/22 визначено колегію суддів у складі: Волковицька Н. О. - головуючий (доповідач), Могил С. К., Случ О. В.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії, навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Проте, строк на усунення недоліків касаційної скарги у цій справі, встановлений в межах строку, передбаченого частиною другою статті 174 ГПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Оскільки у тих випадках, коли процесуальним законом суду надано право встановити строк в межах певного строку, передбаченого ГПК України, суд не може продовжити строк понад встановленого ГПК України строку.

Вказані висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду.

Ураховуючи наведене та те, що ухвалою Касаційного господарського суду від 04.06.2024 було надано скаржникові максимальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, передбачений приписами ГПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржникові, подане клопотання про продовження цього строку є безпідставним, тому суд відмовляє у його задоволенні.

Скаржник (заступник керівника Київської обласної прокуратури) недолік касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 у справі № 911/1161/22, зазначений в ухвалі Касаційного господарського суду від 04.06.2024, у встановлений строк не усунув.

Неусунення недоліків є підставою для повернення касаційної скарги як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми та змісту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 зробила висновок, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може бути необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів.

Отже, відсутність коштів для сплати судового збору не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов`язання забезпечення ефективного права доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

В свою чергу, наявність таких умов у клопотанні Київської обласної прокуратури не наведено, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини, у зв`язку з чим підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі немає.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки недоліки касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 у справі № 911/1161/22 не усунуто у визначений частиною другою статті 174 ГПК України десятиденний строк з дня вручення ухвали, вона вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 у справі № 911/1161/22.

2. Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 у справі №911/1161/22 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ