ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Справа № 925/128/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Редчиць Валентини Миколаївни

на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.03.2024 (повне рішення складене 29.03.2024)

у справі №925/128/24 (суддя - Гладун А.І.)

за позовом Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго"

до Фізичної особи-підприємця Редчиць Валентини Миколаївни

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Редчиць Валентини Миколаївни про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії №ПТ-168 від 01.10.2022 у загальному розмірі 46106,96 грн, з яких: 43241,87 грн - основний борг, 1004,99 грн - 3% річних, 1229,40 грн - інфляційні втрати та 630,70 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором в частині оплати послуг за поставлену теплову енергію.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.02.2024 відкрито провадження у справі №925/128/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.03.2024 (повне рішення складене 29.03.2024) у справі №925/128/24 позов Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Редчиць Валентина Миколаївна подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що Фізична особа-підприємець Редчиць Валентина Миколаївна є споживачем з індивідуальним опаленням у багатоквартирному будинку, а тому позивач неправомірно виставив їй рахунки на оплату послуг, не врахувавши показники вузла комерційного обліку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 апеляційну скаргу у справі №925/128/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху у справі №925/128/24 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

29.04.2024 Господарський суд Черкаської області скерував матеріали справи №925/128/24 до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №925/128/24, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву.

До суду 13.05.2024 від Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.02.2018 виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області прийняв рішення №70, яким визначив виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності, а саме Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" з 01.02.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" "Сміла-тепло-2017" з 01.01.2018.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.09.2022 проведено державну реєстрацію Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" з видами економічної діяльності, зокрема, постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №243080447 від 04.02.2021 про право власності на вбудовані нежитлові приміщення магазину "Лагуна" від 04.02.2021 за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 45, площею 103 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2021, посвідченого приватним нотаріусом Новіковим І.М., та 15.12.2014 право власності Заріцького Віталія Васильовича зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 40406388, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5.

01.12.2021 Фізична особа-підприємець Заріцький Віталій Васильович (орендодавець) та Фізична особа-підприємець Редчиць Валентина Миколаївна (орендар) уклали договір оренди нерухомого майна, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає орендарю у тимчасове платне користування та володіння нежитлове приміщення, що розташоване на І (першому) поверсі будівлі площею 103,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 45, а також обладнання, яке зазначене у акті прийому-передачі, строком до 01.11.2024 на умовах, визначених даним договором. Все інше майно є власністю орендаря та є його інтелектуальною власністю.

На виконання умов договору оренди 01.12.2021 сторони склали та підписали акт прийому-передачі об`єкту оренди по договору (додаток №1), згідно з п. 1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення, що розташоване на І (першому) поверсі будівлі площею 103,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 45, а також обладнання: кондиціонер побутовий "Mystery" - 1 шт., кондиціонер побутовий "Leberg" - 1 шт., лічильник води (КВ-1,5 №072417) - 1 шт., лічильник електроенергії - 1 шт., лічильник тепла - 1 шт. Все інше майно (в т. ч. інтер`єр та зовнішній вигляд приміщення) є власністю орендаря та є його інтелектуальною власністю.

Також судом встановлено, що Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" прийняло наказ "Про встановлення плати за абонентське обслуговування" №242 від 21.10.2021, у якому визначено розмір плати за абонентське обслуговування на постачання теплової енергії щомісячно протягом року на одного абонента, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами:

- 1.1) абонентське обслуговування для споживачів без вузлів комерційного обліку ТЕ - 16,78 грн;

- 1.2) абонентське обслуговування для споживачів з вузлами комерційного обліку ТЕ, які обліковуються на балансі КП "Смілакомунтеплоенерго" з урахуванням обслуговування ВКО ТЕ - 30,48 грн;

- 1.3) абонентське обслуговування для споживачів з вузлами комерційного обліку, які є власністю споживачів з урахуванням обслуговування ВКО ТЕ - 20,17 грн.

Також, наказом "Про встановлення плати за абонентське обслуговування" №80 від 30.09.2022 встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року:

- 1.1) плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії - 13,49 грн;

- 1.2) плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП "Смілакомунтеплоенерго" - 25,54 грн;

- 1.3) плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування вузлів комерційного обліку, які є власністю споживачів - 16,61 грн.

Наказом "Про встановлення плати за абонентське обслуговування" №80 від 12.09.2023 встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року:

- 1.1) плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії - 11,80 грн;

- 1.2) плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП "Смілакомунтеплоенерго" - 23,77 грн;

- 1.3) плата за абонентське обслуговування з урахуванням обслуговування вузлів комерційного обліку, які є власністю споживачів - 14,52 грн.

30.09.2022 виконавчий комітет Смілянської міської ради Черкаської області прийняв рішення №392 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, інших споживачів для КП "Смілакомунтеплоенерго", у якому вирішив, зокрема, застосувати протягом опалювального періоду 2022-2023 рр. для кінцевих споживачів категорії "Інші споживачі" розмір тарифу на послуги з постачання теплової енергії на рівні тарифу, що встановлений рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради №539 від 25.11.2021, у розмірі 6054,90 грн/Гкал.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2022 між Комунальним підприємством "Смілакомунтеплоенерго" (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Редчиць Валентиною Миколаївною (споживач) укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №ПТ-168.

Відповідно до п. 1 даного договору виконавець зобов`язується надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення/на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Предмет закупівлі: ДК 021:2015 код 09320000-8 - пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія).

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг закупівлі та її ціна можуть змінюватися лише у законному порядку, зокрема, відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", у редакції чинній на час дії цього договору.

Пунктом 27 договору узгоджено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021), та Методики розподілу, що розраховується, виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://smila-rada.gov.ua/content/nakaz-vid-21102021-no-242.

Згідно з п. 30 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу разом з актом наданих послуг. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 31 договору).

Відповідно до п. 37 договору споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати спожиту послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 39 укладеного правочину сторонами узгоджено, що виконавець зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; без додаткової оплати надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціну/тариф, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання послуги, її споживчі властивості, а також іншу інформацію, передбачену законодавством; здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та цим договором порядку.

У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином (п. 41 договору).

До договору №ПТ-168 від 01.10.2022 сторони склали та підписали:

- додаток №1, у якому передбачили, що об`єкт споживання - нежитлове приміщення (кафе "Окна"), адреса: м. Сміла, вул. Незалежності, 45, площа 103 кв. м, лічильник тип. зав. №ULTRAHEAT T350/2WR6, зав. №68 239 100, місце встановлення: м. Сміла, вул. Незалежності, 45, макс. погодинне навантаження, ккал/год.: 7693,358;

- додаток №2 - акт розмежування балансової приналежності теплових мереж між теплопостачальною організацією Комунальним підприємством "Смілакомунтеплоенерго" і споживачем Фізичною особою-підприємцем Редчиць Валентиною Миколаївною;

- додаток №3 - Методика розрахунку кількості теплоти у Гкал, отриманої споживачем, що не має засобів обліку теплової енергії.

01.11.2022 Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" та балансоутримувач будинку №45 по вул. Незалежності у м. Сміла Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Управлінська компанія Сміла дім" склали та підписали акти про подачу теплоносія.

Відповідно до показників теплового лічильника, встановленого у житловому будинку №45 по вул. Незалежності, Об`єднання співвласників будинку "Управлінська компанія Сміла дім" використало теплової енергії згідно загальнобудинкового вузла обліку відповідно до актів зняття показників засобів комерційного обліку теплової енергії та довідок про спожиту теплову енергію: у грудні 2022 року - 1202,583 Гкал, у січні 2023 року - 1247,597 Гкал, у лютому 2023 року - 1285,067 Гкал, у березні 2023 року - 1314,383 Гкал, у листопаді 2023 року - 1341,656 Гкал, у грудні 2023 року - 1382,699 Гкал. У свою чергу, Фізична особа-підприємець Редчиць Валентина Миколаївна у приміщенні (кафе "Окна") використала теплової енергії у наступних обсягах: у листопаді 2022 року - 79,00 Гкал, у січні 2023 року - 72,0 Гкал, у березні 2023 року - 73,754 Гкал, у березні 2023 року - 34,251 Гкал, у листопаді 2023 року - 0,335 Гкал, у грудні 2023 року - 0,277 Гкал.

Згідно актів прийому-передачі теплової енергії №1790 від 30.11.2022, №2030 від 31.12.2022, №159 від 31.01.2023, №372 від 28.02.2023, №588 від 31.03.2023, №817 від 30.11.2023, №1049 від 31.12.2023, актів про надання послуг №1783 від 31.10.2022, №1927 від 30.11.2022, №2076 від 31.12.2022, №90 від 31.01.2023, №246 від 28.02.2023, №395 від 31.03.2023, №550 від 30.04.2023, №695 від 31.05.2023, №839 від 30.06.2023, №986 від 31.07.2023, №1131 від 31.08.2023, №1275 від 30.09.2023, №1418 від 31.10.2023, №1572 від 30.11.2023, №1728 від 31.12.2023 та відповідних рахунків позивач нарахував відповідачу до сплати 43291,70 грн, а саме 43048,82 грн за теплову енергію та 242,88 грн за абонентське обслуговування, за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року.

30.11.2022 на виконання умов договору відповідачкою сплачено на користь позивача 49,83 грн.

03.04.2023 відповідачка надіслала позивачу лист №04/04 про переоформлення договору про надання послуги з постачання теплової енергії №ПТ-168 від 01.10.2022 у зв`язку з його нікчемністю.

05.04.2023 позивач надіслав відповідачці лист №641 про відсутність підстав для виконання її вимог, викладених у листі №04/04 від 03.04.2023. Позивач запропонував відповідачці розірвати за взаємною згодою індивідуальний договір №ПТ-168 та здійснювати договірні відносини на підставі публічного договору приєднання від 25.10.2021 зі змінами.

26.04.2023 позивач надіслав відповідачці претензію №745 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 34600,48 грн. До претензії додані акти прийому-передачі теплової енергії та надання послуг від 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, 28.02.2023 та 31.03.2023.

07.06.2023 відповідачка надіслала позивачу відзив на претензію, у якому заперечила проти боргу та вказала, що погоджується сплатити борг відповідно до показників свого лічильника, просила переоформити договір та виставити їй рахунки згідно з показами її лічильника.

04.08.2023 відповідачка надіслала позивачу лист №04/08 про неотримання відповіді на відзив на претензію та не виставлення рахунку на оплату згідно з показами її вузла обліку теплової енергії.

23.08.2023 позивач надіслав відповідачці лист №1456 щодо відсутності підстав для проведення будь-яких перерахунків.

13.09.2023 відповідачка надіслала позивачу лист №13/09, у якому просила надати їй документи на оплату за поставлену теплову енергію згідно показників її теплового лічильника.

15.09.2023 позивач надіслав відповідачці лист №1706, у якому повідомив, що за опалювальний період 2022-2023 рр. розрахунок загальнобудинкових потреб опалення по кафе відповідача проводився за сумою показань двох лічильників пропорційно площі її приміщення, розрахунок теплової енергії проводився відповідно до показників її лічильника за мінусом кількості спожитих Гкал на загальнобудинкові потреби опалення, але не менше середньо питомого споживання теплової енергії по даному будинку. У листі позивач зазначив, що не передбачених чинним законодавством донарахувань не проводить, а проводить розподіл послуг та нарахування виключно на підставі Методики, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України №315 від 22.11.2018, у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України №358 від 28.12.2021.

03.10.2023 відповідачка надіслала позивачу лист №3/10 про надіслання їй документів на оплату за поставлену теплову енергію згідно з показниками її вузла комерційного обліку.

Також, 16.10.2023 відповідачка та позивач склали та підписали акт опломбування приладу обліку теплової енергії у приміщенні кафе "Окна" за адресою: вул. Незалежності, 45.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачка неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії, внаслідок чого за Фізичною особою-підприємцем Редчиць Валентиною Миколаївною утворилася заборгованість у розмірі 43241,87 грн, зокрема 43048,82 грн боргу за поставлену теплову енергію за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року включно, а також 193,05 грн боргу з плати за абонентське обслуговування за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року включно.

Також позивач просить суд стягнути з відповідачки 1229,40 грн інфляційних втрат за період з 31.10.2022 по 26.01.2024, 1004,99 грн 3% річних за період з 21.11.2022 по 26.01.2024 та 630,70 грн пені за період з 27.01.2023 по 26.01.2024.

Відповідачка, заперечуючи проти позову, зазначила, що вона визнає борг за постачання теплової енергії згідно з показниками вузла комерційного обліку і навіть має наміри його сплатити, проте заперечує щодо предмету самого договору і суми основного боргу, оскільки позивач виставив їй рахунки за надання послуг, а не на оплату теплової енергії як товарної продукції. На переконання відповідачки, сума основного боргу не відповідає фактичній спожитій тепловій енергії.

Також відповідачка вказувала на те, що між сторонами у справі існували договірні відносини на підставі договору №ПТ-168, згідно з яким позивач зобов`язався постачати теплову енергію. Відповідач, фіксуючи показники через вузол комерційний обліку ULTRAHEATT350/2WR6 (зав. №68 239 100) постачання теплової енергії, отримав теплову енергію. Але замість рахунків на оплату за постачання теплової енергії позивач виставив рахунки за послугу надання теплової енергії, проти яких відповідачка заперечує.

На переконання Фізичної особи-підприємця Редчиць Валентини Миколаївни, комплекс обладнання (пристроїв) для потреб опалення об`єкту споживання теплової енергії забезпечується приєднанням пристроїв до зовнішньої теплової мережі та обладнаний вузлом комерційного обліку до вузла комерційного обліку багатоквартирного будинку. Індивідуальний тепловий пункт відповідачки - нежитлове приміщення площею 103, кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд. 45 у м. Сміла, не є спільним з системою автономного теплопостачання будинку. Отже, не є спільним з внутрішньобудинковою системою опалення, яка використовується для теплозабезпечення багатоквартирного будинку та не використовує опалення з будинку.

Відповідачка зверталася з листами до позивача про визнання діючою договору нікчемним. Оскільки предметом договору є постачання теплової енергії, а не надання послуги теплової енергії, відповідачка просила переоформити договір та виставити рахунки за постачання теплової енергії. Позивач надав відповідачці відповідь про відмову в переоформленні договору та не виставив рахунки за постачання теплової енергії.

Спростовуючи наведені твердження відповідачки, позивач зазначив, що вона є індивідуальним споживачем у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги", обов`язковою ознакою якого є приєднання або технічна можливість приєднання обладнання його приміщення до внутрішньобудинкових систем. Система теплопостачання нежитлового приміщення відповідачки приєднана до внутрішньобудинкової системи багатоквартирного будинку між загальнобудинковим лічильником теплової енергії та зовнішньою поверхнею стіни багатоквартирного будинку, що підтверджується робочим проектом обладнання комерційного вузла обліку теплової енергії у нежитловому приміщенні по вул. Незалежності, 45 у м. Сміла, виготовленим на замовлення відповідача, та актом розмежування експлуатаційної відповідальності сторін, Нарахування відбувалися згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018. Позивач разом з позовом надав інформацію про покази загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії багатоквартирного будинку по вул. Незалежності, 45, м. Сміла, зокрема, у місячному розрізі, та інформацію про покази лічильника теплової енергії, встановленого у приміщенні відповідача, як вузла розподільного обліку. Відповідно до розділу 6 вищевказаної методики відповідачці донараховано обсяг споживання теплової енергії до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії, що дорівнює 50% від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції встановив факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань згідно з умовами договору. Водночас, судом визнано необґрунтованими твердження відповідачки про відсутність підстав для сплати коштів за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування у зв`язку з нікчемністю договору про постачання теплової енергії з огляду на фактичне споживання відповідачкою теплової енергії відповідно до договору, який є чинним, не розірваний сторонами та не визнаний судом недійсним.

Суд також встановив, що нежитлове приміщення, яке орендує відповідачка, не є відокремленим від житлового будинку, у якому воно розташоване. Система теплопостачання нежитлового приміщення відповідачки приєднана до внутрішньобудинкової системи багатоквартирного будинку між загальнобудинковим лічильником теплової енергії та зовнішньою поверхнею стіни багатоквартирного будинку.

Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками місцевого господарського суду у їх сукупності та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1. ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини з надання послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ст. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, 01.12.2021 відповідач уклав договір оренди нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, що розташоване на І (першому) поверсі будівлі площею 103,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 45.

01.10.2022 між сторонами у справі укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №ПТ-168.

Система теплопостачання нежитлового приміщення відповідача приєднана до внутрішньобудинкової системи багатоквартирного будинку між загальнобудинковим лічильником теплової енергії та зовнішньою поверхнею стіни багатоквартирного будинку.

Затверджений виконавчим комітетом Смілянської міської ради тариф на послуги з постачання теплової енергії протягом опалювального періоду 2022-2023 рр. становить 6054,90 грн/Гкал з ПДВ.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року згідно з приладом обліку теплової енергії відповідачки позивач надав останній послуги з постачання теплової енергії у обсязі 2,194 Гкал вартістю 13580,18 грн. Також, за період з листопада 2022 року по грудень 2023 року згідно приладу загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії позивач надав відповідачці послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби, пропорційно до займаної відповідачем площі, у обсязі 2,5 Гкал вартістю 14186,69 грн.

Окрім цього, у січні, лютому, березні, листопаді та грудні 2023 року позивач донарахував обсяг спожитої теплової енергії до мінімальної частки питомого споживання теплової енергії на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 (далі - Методика). Обсяг донарахованої відповідачці теплової енергії становить 2,753 Гкал вартістю 15281,94 грн.

Насамкінець, за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року позивач нарахував відповідачці 242,88 грн плати за абонентське обслуговування.

Поряд з цим, за надані позивачем послуги відповідачка сплатила лише 49,83 грн.

Отже, відповідачка зобов`язання з оплати наданих послуг за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування на підставі виставлених позивачем рахунків не виконала. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідачки становить 43048,82 грн за послуги з постачання теплової енергії та 193,05 грн за абонентське обслуговування.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що відповідачка є споживачем теплової енергії, що подається у багатоквартирний будинок на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень для функціонування системи опалення та є споживачем у нежитловому приміщенні - кафе "Окна", у якому облік теплової енергії здійснюється на підставі вузла комерційного обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (далі - Правила), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Згідно з п. 38 Правил споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018, встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п. 1 розділу 1 Методики).

У розділі 1 Методики визначено:

- п. 2) загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення;

- п. 3) розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Згідно з п. 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

Відповідно до п. 27 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії №ПТ-168 від 01.10.2022 споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії та Методики розподілу, що розраховується, виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://smila-rada.gov.ua/content/nakaz-vid-21102021-no-242.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу разом з актом наданих послуг. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (п. 30 договору).

Споживач зобов`язаний, зокрема оплачувати спожиту послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором у строки, встановлені цим договором (п. 37 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до показань двох лічильників пропорційно площі приміщення відповідачки здійснив розрахунок теплової енергії за вирахуванням кількості спожитих Гкал на загальнобудинкові потреби опалення, але не менше середньо питомого споживання теплової енергії по даному будинку на підставі Методики.

Відповідно до умов договору розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, здійснює виконавець. Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу з постачання теплової енергії, що розраховується виходячи з розміру, затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання та плати за абонентське обслуговування в розмірі. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Позивач надав відповідачці послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року та виставив відповідні рахунки на оплату вартості наданих ним послуг, проте остання за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування не сплатила.

Судом першої інстанції обґрунтовано спростовано твердження відповідачки про відсутність підстав для сплати коштів за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування через нікчемність договору про постачання теплової енергії, оскільки відповідачка споживала теплову енергію відповідно до укладеного договору, який є чинним, не розірваний сторонами та не визнаний судом недійсним. Недійсність укладеного сторонами договору законом також не встановлена.

При цьому, нежитлове приміщення, яке орендує відповідачка, не є відокремленим від житлового будинку, у якому воно розташоване. Система теплопостачання нежитлового приміщення відповідачки приєднана до внутрішньобудинкової системи багатоквартирного будинку між загальнобудинковим лічильником теплової енергії та зовнішньою поверхнею стіни багатоквартирного будинку.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

З урахуванням усього вищезазначеного, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 43241,87 грн за період з жовтня 2022 року по грудень 2023 року та, як наслідок, з висновком про задоволення позову у цій частині.

Також, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідачки 1229,40 грн інфляційних втрат та 1004,99 грн 3% річних за період з 01.10.2022 по 31.12.2023, а також 630,70 грн пені у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення за період з 26.01.2023 по 26.01.2024 включно на підставі п. 41 індивідуального договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 31 договору узгоджено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 41 договору про надання послуги з постачання теплової енергії у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більше 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

За спожиту теплову енергію у жовтні 2022 року відповідачка повинна була сплатити до 20.11.2022 на підставі акту надання послуг №1783 від 31.10.2022. Отже, прострочення виконання грошового зобов`язання настало у відповідачки з 21.11.2022.

Судом першої інстанції перевірено розрахунки, надані позивачем, встановлено їх правильність та у судовому рішенні детально наведено періоди прострочення виконання відповідачкою основного зобов`язання, а також формули розрахунку 3% річних, інфляційних втрат та пені. Будь-яких заперечень з приводу неправомірності вказаних нарахувань відповідачкою не надано ані в суді першої інстанції, а ні під час розгляду апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 1229,40 грн інфляційних втрат 1004,99 грн 3% річних та 630,70 грн пені.

Доводи апеляційної скарги відповідачки, про які зазначено судом вище, фактично спростовуються встановленими обставинами справи.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 19.03.2024 у справі №925/128/24 ухвалене з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Редчиць Валентини Миколаївни не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Редчиць Валентини Миколаївни залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.03.2024 у справі №925/128/24 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Редчиць Валентину Миколаївну.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко