ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2024 Справа № 914/3536/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НАП-КОМ`ЮНІТІ», м.Черкаси,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НАП-КОМ`ЮНІТІ ТРЕЙДІНГ», м.Львів,

про стягнення 400'000,00 грн заборгованості.

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився.

Представники сторін не з`явились.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

СУД ВСТАНОВИВ:

Суть спору. На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НАП-КОМ`ЮНІТІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАП-КОМ`ЮНІТІ ТРЕЙДІНГ» про стягнення 400'000,00 грн заборгованості за договором №НАП-01-30/05/2023-ДД про купівлю-продаж електричної енергії від 30.05.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01 грудня 2023 року справу № 914/3536/23 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою від 06.12.2023 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем допущених недоліків, ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; суд встановив строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав. Ухвала про відкриття провадження у справі та прийняття справи до розгляду була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, а також на електронні адреси сторін, докази про що знаходяться в матеріалах справи. Ухвала про відкриття провадження у справі та подальші ухвали, надіслані відповідачу були повернуті відправнику без вручення адресату. Суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі. За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18.). Рух справи у підготовчому провадженні викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою від 23.01.2024 суд задоволив зяву позивача про надання можливості приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

11.04.2024 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву до якої долучив додаток №1 від 26.09.2023 (щомісячна угода №6) до договору, а також повторно акт №102023-НАП119 від 31.10.2023 на суму 45'405'955,39 грн та акт звірки за період 01.10-15.11.2023 на суму 621'000,00 грн.

Ухвалою від 23.04.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №914/3536/23 до судового розгляду по суті. Причини відкладення розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду. Так, в ухвалі від 18.03.2024 суд зазначив, що позивачу необхідно надати суду додатки до договору №НАП-01-30/05/2023-ДД про купівлю-продаж електричної енергії від 30.05.2023, визначені п.1.1 та 3.1 договору та акти купівлі-продажу електричної енергії, про які зазначено у п.4.3 та 4.4 договору, а також попереджав про наслідки невиконання вимог ухвал суду про подання доказів та неявки у засідання суду, передбачені ст.ст.202, 226 ГПК України. Судові засідання суд визначив проводити у режимі відеоконференції.

Представники сторін у судове засідання 24.06.2024 не з`явились, з заявами та клопотаннями на адресу суду не зверталися. Позивач про причини неявки та неподання доказів суд не повідомив. Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У пункті 7.18 постанови від 30.03.2020 у справі №910/13008/19 Верховний Суд відзначив, що «наведені положення статей 202, 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності. Вказані висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19 та постанові від 05.06.2020 у справі №910/16978/19.

Позивач жодного разу у судові засідання не з`являвся (13.05.2024, 10.06.2024, 24.06.2024), причин неявки не повідомив, хоча суд визнавав явку обов`язковою та визначив проводити судові засідання у режимі відеоконференції. Також позивач не подав усі докази, про які суд відзначав.

Статтею 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Доказами реального господарської операції є первинні документи, які підтверджують фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, а також документи, що підтверджують факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності покупця. Висновок про вказане зроблено Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі №804/15389/15.

У той же час суд враховує, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 р. у справі №910/1389/18 та постанові Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі №916/2403/18).

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому, доказування полягає не лише у поданні доказів, а й у доведенні їх переконливості (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 910/17819/17).

Суд відзначає, що акт №102023-НАП119 від 31.10.2023 купівлі-продажу електричної енергії на суму 45'405'955,39 грн не дає підстав встановити наявність заявленого позивачем боргу у розмірі 400'000,00 грн., оскільки інших первинних документів позивачем не додано; долучені платіжні інструкції про здійснені відповідачем оплати не підтверджують залишок заборгованості. Позивач долучив електронний документ - акт звірки взаємних розрахунків за період 01.10-15.11.2023 на суму 621'000,00 грн, у якому відображено відомості про переведення коштів, оплати та продаж. Згідно протоколу створення та перевірки КЕП підписантом з боку відповідача є Камінська Ірина Олександрівна, при цьому договір №НАП-01-30/05/2023-ДД про купівлю-продаж електричної енергії від 30.05.2023 зі сторони ТОВ «НАП-КОМ`ЮНІТІ ТРЕЙДІНГ» підписав директор товариства С.А. Індієв. Даний фат залишився також не з`ясованим. Окрім того, у матеріалах справи містяться докази того, що 16.11.2023 та 17.11.2023 позивач звертався до відповідача з листами про повернення надлишково сплачених коштів у розмірі 621'000,00 грн., а предметом спору є стягнення заборговності за поставлення товару. Згідно платіжної інструкції №376 від 20.11.2023 відповідач оплатив 221'000,00 грн за договором. Крім того, у матеріалах справи міститься ряд платіжних інструкцій, у яких відповідач здійснював оплати та зазначав призначенням платежу: «поворотна фінансова допомога зг дог №НАП-4/14-08/23 від 14.08.2023», який не є предметом даного спору.

З огляду на викладене, суд, з метою з`ясування наведених неточностей та встановлення дійсних обставин у даній справі, ухвалами від 13.05.2024 та 10.06.2024 визначав явку позивача у судовому засіданні у режимі відеоконференції обов`язковою та попереджав про наслідки неявки.

Враховуючи третю неявку позивача у судове засідання та неподання доказів на вимогу суду, що перешкоджає з`ясуванню обставин справи та належному виконанню завдань господарського судочинства і належному розгляду справи, а також закінчення процесуальних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ч.4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАП-КОМ`ЮНІТІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАП-КОМ`ЮНІТІ ТРЕЙДІНГ» про стягнення 400'000,00 грн заборгованості залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено 25.06.2024.

Суддя Б. Яворський.