СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Харків Справа № 917/16/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Кадацька Д.М. службове посідчення №072726 від 01.03.2023

від позивача: не з`явився

від відповідача: Стасовський М.В. ордер серія ВІ №1142392 від 02.05.2024

розглянувши апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства С.Г.М., с.Рокита Великобагачанського району Полтавської області (вх.№1231 П/2)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 (повний текст рішення складено 11.09.2023) у справі №917/16/23 (Сірош Д.М.)

за позовом керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, м.Решетилівка Полтавської області в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради Полтавської області, м. Решетилівка Полтавської області

до відповідача Селянського (фермерського) господарства С.Г.М., с.Рокита Великобагачанського району Полтавської області

про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23:

- позов задоволено;

- розірвано договір оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006, укладений Решетилівською районною державною адміністрацією Полтавської області та Селянським (фермерським) господарством С.Г.М, щодо земельної ділянки лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається з земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:001:0002 площею 4,20 га (наразі - :00:003:0083 площею 4,20); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, дата державної реєстрації права (номер запису про інше речове право: 41761268);

- скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію право оренди Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером :00:001:0001 площею 495,803 га, розташовану за межами с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області (зараз територія Решетилівської ОТГ Полтавського району Полтавської області), зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Мариною Сергіївною, індексний номер 57932333 від 29.04.2021:

- припинено право оренди Селянського (фермерського) господарства С.Г.М.;

- зобов`язано Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. (, вул. Молодіжна, 4, с. Рокита, Великобагачанський район (зараз - Миргородський район, Білоцерківська громада), Полтавська область, 38353) повернути земельну ділянку лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:003:0083 площею 4,20 га (згідно з договором - :00:001:0002 площею 4,20 га); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, розташовану за межами села Шилівка Полтавського району Полтавської області Решетилівській міській раді Полтавського району Полтавської області (, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, 38400);

- стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М." на користь Полтавської обласної прокуратури 7443,00 грн витрат понесених на сплату судового збору за подання позовної заяви.

Не погодившись із вищевказаним рішенням Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просило задовольнити апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:

- судом першої інстанції безпідставно покладено в основу прийнятого рішення матеріали кримінального провадження, оскільки такі не доводять факт порушень вимог лісового законодавства саме СФГ С.Г.М., так само і не доводять, що взагалі відбулася незаконна порубка деревини на орендованих земельних ділянках, оскільки за вказаним фактом досудове розслідування не розпочиналося та будь-яке кінцеве рішення, яким би такі факти були встановлені, не приймалося;

- судом помилково взято до уваги та покладено в основу рішення інформацію Державної податкової служби України від 14.06.2022 щодо фактів порушення СФГ С.Г.М. положень ПКУ щодо подання податкової звітності та відповідно сплати рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів;

- 12.02.2021 між СФГ С.Г.М. та ТОВ «Ліспром Полтава» було укладено договір про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом. За умовами вказаного договору обов`язок по дотриманню норм чинного земельного та лісового законодавства під час порубки дерев в порядку спеціального використання лісових ресурсів покладався на ТОВ «Ліспром Полтава» як Виконавця робіт, а не Відповідача. В свою чергу, сторона позивача безпідставно намагається пов`язати можливі порушення, які спричинені порубкою деревини ТОВ «Ліспром Полтава» з виконанням обов`язків відповідача, які покладені на нього договором оренди землі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі №917/16/23: апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. задоволено; рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2024: касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі №917/16/23 щодо відмови у позовних вимогах про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку скасовано; справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, резолютивну частину залишено без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2024: прийнято до провадження апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23; призначено справу №917/16/23 до розгляду на "20" червня 2024 р. о 11:00 год.

На адресу Східного апеляційного господарського суду 30.05.2024 від Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. надійшли додаткові пояснення, якими відповідач просив апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати з підстав, зазначених у вказаному документі.

Крім того, на адресу Східного апеляційного господарського суду 03.06.2024 від Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області надійшли письмові пояснення, якими прокурор просив рішення місцевого господарського суду в частині задоволених позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку залишити без змін, а апеляційну скаргу в цій частині залишити без задоволення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2024: заяву Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено; судове засідання, призначене на 20.06.2024 об 11:00 год. вирішено провести в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

Прокурор в судовому засіданні 20.06.2024 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Позивач в судове засідання 20.06.2024 не з`явився.

Відповідач в судовому засіданні 20.06.2024 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи документів, Решетилівська районна державна адміністрація 20.02.2006 видала розпорядження № 81 про затвердження технічної документації щодо посвідчення права користування земельною ділянкою лісового фонду та передання в оренду Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. земельної ділянки лісового фонду загальною площею 629 га із земель запасу терміном на 25 років на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Ця земельна ділянка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:001:0002 площею 4,20 га; :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га.

Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га, :00:006:0001 площею 68,80 га та :00:006:0002 площею 60,20 га є комунальною власністю Решетилівської міської ради та перебувають у користуванні СФГ на підставі зазначеного вище договору оренди.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0002 площею 4,20 га та :00:003:0083 площею 4,20 га відповідають за площею, конфігурацією та координатами розміщення і є однією й тією ж земельною ділянкою, що підтверджується листом Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №10-16-0.164-2471/15-22 від 06.09.2022 та листом розробника технічної документації на вказану земельну ділянку ПП АЛАН-ЗЕМ № 8/08 від 26.08.2022

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0083 :00:001:0002) площею 4,20 га також є комунальною власністю територіальної громади в особі Міськради.

На виконання вищевказаного розпорядження, Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області (надалі орендодавець) та Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. (надалі орендар) уклали договір оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006 (надалі Договір) за умовами п.п.2,8 якого в оренду для ведення лісового господарства строком на 25 років передається земельна ділянка загальною площею 629 гектарів, зайнята лісовими насадженнями.

Договір зареєстрований у Решетилівському відділенні Полтавської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.03.2006 № 02.

Відповідно до пунктів 15, 16 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення лісового господарства. Цільове призначення земельної ділянки - землі лісового фонду.

Обов`язки Орендаря земельної ділянки передбачені пунктом 31 договору, згідно якого останній зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Дія договору припиняється, зокрема шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором (пункт 38 договору).

Пунктом 21 договору оренди земельної ділянки сторони погодили, що після припинення дії цього договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до Акту прийому-передачі земельної ділянки лісового фонду на території Шилівської сільської ради Решетилівського району від 25.03.2006 Орендодавець (Решетилівська районна державна адміністрація) здав, а орендар прийняв земельну ділянку лісового фонду площею 629 га на території Шилівської сільської ради Решетилівського району, згідно з договором оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006.

В подальшому, між Решетилівською районною державною адміністрацією Полтавської області та Селянським (фермерським) господарством С.Г.М. 26.04.2008 було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, якою, зокрема, пункт 31 договору було викладено у наступній редакції орендар зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки у строки, встановлені договором; виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей земельної ділянки, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; постійно вести роботу, направлену на збереження об`єкта оренди та на протипожежну безпеку; своєчасно вносити плату за використання земельної ділянки; не порушувати прав інших лісокористувачів.

Управління лісового та мисливського господарства у Полтавській області за клопотанням Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. погодило реалізацію через Державне підприємство "Новосанжарське лісове господарство" (далі - ДП "Новосанжарське лісове господарство") бланку лісорубного квитка для проведення у 2021 році рубок формування та оздоровлення лісів в орендних лісах відповідача, а саме: 1 комплекту бланку лісорубного квитка для проведення санітарно-вибіркових рубок у кварталі 1, виділ 19 на площі 11,8 га, кварталі 4, виділ 5 на площі 12,8 га, кварталі 4, виділ 7 на площі 14,0 га та кварталі 4, виділ 11 на площі 8,1 га. Зазначило, що реалізацію лісорубного квитка провести за умов наявності матеріалів відведення, включаючи матеріально-грошову оцінку лісосік та розрахунок рентної плати за заготовлену деревину.

Матеріали справи свідчать, що Селянському (фермерському) господарству С.Г.М. виданий лісорубний квиток серії ПО ЛРК №005407 від 02.02.2021 на підставі плану санітарно-оздоровчих заходів на 2021 рік, строк закінчення заготівлі до 31.12.2021, строк закінчення вивезення 31.03.2022. У вказаному лісорубному квитку зазначено, що вирубуванню не підлягають дерева не вимічені в рубку та дерева за межами лісосіки.

Передумовами для отриманням СФГ С.Г.М. лісорубного квитку серії ПО ЛРК №005407 від 02.02.2021 були наступні документи: акт лісопатологічного обстеження від 29.01.2021, перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів СФГ С.Г.М. від 28.01.2021, перелікові-оцінювальні відомості лісосік, польові відомості переліку дерев на лісосіках, назначеної в рубку у 2021 році, нумераційні відомості дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки.

Під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні від 16.04.2021 № 0000013 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 Кримінального кодексу України (далі - КК України), прокурор виявив порушення вимог земельного, лісового та податкового законодавства при використанні земельної ділянки комунальної форми власності.

Так, протягом 2020 - 2021 років ДП "Новосанжарське лісове господарство" реалізовано лісорубні квитки СФГ за № 003354 з метою прохідної рубки на площах 2,6 га та на площі 5 га (2020 рік) та № 005407 з метою санітарної вибіркової рубки на площах 11,8 га, 12,8 га, 14 га та 8,1 га (2021 рік). Земельні ділянки, на яких знаходяться ці лісові насадження, є землями запасу комунальної власності (кадастровий номер :00:001:0001) з цільовим призначенням: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг площею 495,803 га.

За участю спеціалістів Державної екологічної інспекції Харківської області 25.05.2021 проведений огляд лісової ділянки площею 14 га квартал 4 виділ 7 і виявлено пні 1363 сухостійних та 1518 сироростучих дерев без клеймування біля шийки кореня та встановлено факт незаконної порубки деревини, про що складена відомість переліку пнів зрубаних дерев.

За участю спеціалістів Управління лісового та мисливського господарства у Полтавській області та ДП "Новосанжарське лісове господарство" 28.05.2021 проведений огляд двох лісових ділянок, а саме: кварталу 1 виділ 19 площею 11,8 га та кварталу 4 виділ 5 площею 12,8 га та встановлений факт незаконної порубки, складені відомості переліку пнів зрубаних дерев (у кварталі 4 виділ 5 площею 12,8 га - 2 пня сосни без клейміння, у кварталі 1 виділ 19 площею 11,8 га - пні 211 сухостійних та 482 сироростучих дерев без клейміння).

Відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Харківській області, встановлено розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства внаслідок незаконної порубки дерев до ступеня припинення росту на ділянці лісу СФГ С.Г.М. у кварталі 4 виділ 5 площею 12,8 га - в кількості 2 дерев на суму 6951,16 грн, у кварталі 1 виділ 19 площею 11,8 га - в кількості 693 дерева на суму 3 522 801,74 грн, у кварталі 4 виділ 7 площею 14,0 га - в кількості 2881 дерево на суму 14 576 237,77 грн.

Згідно з висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК від 23.06.2021, розмір шкоди, наданий в розрахунку Державної екологічної інспекції у Харківській області від 08.06.2021 № 2664-06-08, щодо встановлення розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки дерев у лісових ділянках СФГ С.Г.М., підтверджується, а саме: у кварталі 4 виділ 5 в зазначеній в розрахунку сумі; у кварталі 1 виділ 19 в сумі 3 522 801,21 грн; у кварталі 4 виділ 7 в сумі 14 576 236,50 грн.

Вищевказаний висновок судової економічної експертизи № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК від 23.06.2021 було складено за наслідком дослідження експертом матеріалів кримінального провадження, зокрема наступних документів: копія листа Державної екологічної інспекції у Харківській області від 08.06.2021 №2664-06-08 з додатками, копія протоколу огляду місця події сел. Шилівка від 28.05.2021 з додатком переліку пнів квартал 4 виділ 5, площа 12,8 га; копія протоколу огляду місця події сел. Шилівка від 25.05.2021, копія відомості переліку зрубаних дерев квартал 4, виділ 7 площа 14,0 га, копія протоколу огляду місця події сел. Шилівка від 28.05.2021 з додатком переліку пнів квартал 1, виділ 19, площа 11,8 га.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 10.12.2021 №16265/36516-36517, зробленої також у межах кримінального провадження №0000013, зазначено, що внаслідок незаконної порубки дерев у лісонасадженнях СФГ кварталу 1 виділ 19, кварталу 4 виділ 7 відбулося погіршення захисних, ґрунтозахисних, водоохоронних та екологічних властивостей лісу, локально виникли труднощі щодо лісовідновлення на вищевказаній території, які вимагають додаткових матеріальних затрат та людських ресурсів і часу на вказане лісовідновлення, значне розрідження лісових насаджень негативно впливає на якість атмосферного повітря та інші насадження цієї території та може згодом призвести до прискорення ерозії ґрунтів і вивітрювання верхнього шару ґрунту. Унаслідок порубки 2 дерев у кварталі 4 виділ 5 СФГ екологічна шкода відсутня. З екологічної точки зору унаслідок незаконної порубки дерев, що мала місце у кварталі 1 виділ 19, кварталі 4 виділ 7, СФГ довкіллю завдано істотну шкоду. З екологічної точки зору унаслідок незаконної порубки дерев, що мала місце у кварталі 4 виділ 5 СФГ, результатом якої є незначні локальні зміни в екосистемі ділянки, довкіллю істотна шкода не була завдана.

Крім того, у вищевказаних висновках експертів від 23.06.2021 та від 10.12.2021 зазначено наступне: «Під час подальшого досудового розслідування 25.05.2021 за участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Харківської області, що залучені на підставі постанови прокурора, проведено огляд лісової ділянки, а саме квартал 4 виділ 7 площею 14,0 га, де встановлено факт незаконної порубки деревини, яка проведена СФГ «СГМ».

Не погодившись із вищевказаними обставинами, керівник Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. у якому просив:

- розірвати договір оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006, укладений між Решетилівською районною державною адміністрацією Полтавської області та Селянським (фермерським) господарством С.Г.М щодо земельної ділянки лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається з земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:001:0002 площею 4,20 га (наразі - :00:003:0083 площею 4,20); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, дата державної реєстрації права (номер запису про інше речове право: 41761268);

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером :00:001:0001 площею 495,803 га, розташовану за межами с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області (зараз територія Решетилівської ОТГ Полтавського району Полтавської області), зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Мариною Сергіївною, індексний номер 57932333 від 29.04.2021;

- припинити право оренди Селянського (фермерського) господарства С.Г.М.;

- зобов`язати Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. повернути земельну ділянку лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:003:0083 площею 4,20 га (згідно з договором - :00:001:0002 площею 4,20 га); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, розташовану за межами села Шилівка Полтавського району Полтавської області, Решетилівській міській раді Полтавського району Полтавської області.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23 (із врахуванням ухвали про виправлення описки від 07.06.2024): позов задоволено; розірвано договір оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006, укладений Решетилівською районною державною адміністрацією Полтавської області та Селянським (фермерським) господарством С.Г.М, щодо земельної ділянки лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається з земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:001:0002 площею 4,20 га (наразі - :00:003:0083 площею 4,20); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, дата державної реєстрації права (номер запису про інше речове право: 41761268); скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію право оренди Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером :00:001:0001 площею 495,803 га, розташовану за межами с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області (зараз територія Решетилівської ОТГ Полтавського району Полтавської області), зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Мариною Сергіївною, індексний номер 57932333 від 29.04.2021: припинено право оренди Селянського (фермерського) господарства С.Г.М.; зобов`язано Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. (, вул. Молодіжна, 4, с. Рокита, Великобагачанський район (зараз - Миргородський район, Білоцерківська громада), Полтавська область, 38353) повернути земельну ділянку лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001 площею 495,80 га; :00:003:0083 площею 4,20 га (згідно з договором - :00:001:0002 площею 4,20 га); :00:006:0001 площею 68,80 га; :00:006:0002 площею 60,20 га, розташовану за межами села Шилівка Полтавського району Полтавської області Решетилівській міській раді Полтавського району Полтавської області (, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, 38400).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2024 постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі №917/16/23 щодо відмови у позовних вимогах про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку скасовано; справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, резолютивну частину залишено без змін.

Верховний Суд, скасовуючи постанову апеляційної інстанції зазначив, що предметом доказування у цій справі є обставини, зокрема, щодо вирубки дерев на орендованих відповідачем земельних ділянках та наявності його вини з метою визначення наявності чи відсутності істотних порушень ним умов договору оренди. Тому законне рішення у цій справі може бути ухвалене лише за наслідком дослідження та оцінки усіх наявних у справі доказів у цілому, що знаходиться поза межами повноважень касаційної інстанції. Відповідно без дослідження й оцінки усіх доказів у справі висновки апеляційного господарського суду про відсутність істотних порушень СФГ умов договору, наслідком чого є відмова у задоволенні позовних вимог про його розірвання і повернення земельних ділянок, є передчасними.

Також Верховний Суд звернув увагу, що відмова апеляційного господарського суду в наданні оцінки доказам, зібраним у межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013, є помилковою.

Зважаючи на вищевикладене, під час нового розгляду справи, рішення місцевого господарського суду підлягає перегляду виключно в частині позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно частини 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Таким чином, відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

У пунктах 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Згідно ст.ст.7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Як визначено ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів ч.5 ст.16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст.26, ст.33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ст.12 Земельного Кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Решетилівська міська рада, як власник спірних земельних ділянок комунальної власності, відповідно до вимог Земельного Кодексу України, Закону України «Про охорону земель», Цивільного кодексу України, має повноваження самостійно вживати заходи до усунення виявлених порушень, у тому числі і в судовому порядку.

У розглядуваній справі, звертаючись з позовною заявою в інтересах держави, прокурором зазначено, що Решетилівська міська рада не вчиняє дій щодо розірвання договору оренди землі у зв`язку із істотним порушенням його умов та повернення земельної ділянки, а також захисту інтересів держави, оскільки внаслідок порушення відповідачем умов договору державі завдано збитків та з екологічної точки зору внаслідок незаконної порубки дерев завдано істотну шкоду довкіллю.

Із матеріалів справи вбачається, що Решетилівська окружна прокуратура 27.10.2022 звернулась до Решетилівського міського голови в порядку ч.4 ст.23 Закону України Про прокуратуру з повідомленням №56-5722вих-22, в якому пропонувала вжити заходи щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного з СФГ С.Г.М., скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та її повернення.

У відповідь Решетилівська міська рада листом №01-40/4314 від 07.11.2022 просила прокуратуру здійснити представництво в суді законних інтересів Решетилівської міської ради та звернутися до суду з відповідним позовом у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.

Приймаючи до уваги вищенаведене, Решетилівська окружна прокуратура 16.12.2022 звернулась до Решетилівського міського голови в порядку ч.4 ст.23 Закону України Про прокуратуру з повідомленням №56-6611вих-22, в якому повідомила про наявність підстав для здійснення представництва інтересів Решетилівської міської ради Полтавської області в Господарському суді Полтавської області щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного з СФГ С.Г.М., скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки загальною площею 629 га та її повернення.

Наведені вище обставини свідчать, що у спірних правовідносинах прокурором у повному обсязі виконано процесуальний обов`язок, передбачений ст. 53 ГПК України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Як вбачається з матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у розірванні договору оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006 та зобов`язання Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. повернути земельну ділянку лісового фонду Решетилівській міській раді.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Пунктом 12 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 № 555 "Про затвердження санітарних правил в лісах України" (далі Санітарні правила) передбачено, що вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп.

Пунктом 26 Санітарних правил визначено, що під час відведення насадження для проведення вибіркових санітарних рубок проводиться нумерація дерев, що підлягають вирубуванню, починаючи з тих, що мають ступінь товщини стовбура 24 сантиметри і більше на висоті 1,3 метра, та складається нумераційна відомість дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки із зазначенням породи, категорії технічної придатності і підстав для відбору їх для рубки.

Суцільні санітарні рубки проводяться шляхом вирубування сухостійних, відмираючих і дуже ослаблених дерев, пошкоджених пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха, лише у деревостанах, в яких проведення вибіркових санітарних рубок призведе до зменшення повноти насаджень нижче встановленого показника повноти (пункт 27 Санітарних правил).

Відповідно до п.2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів (лісокористувачі), зобов`язані забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Статтею 65 Лісового кодексу України передбачено, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Відповідно до статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.

Згідно пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 (далі - Порядок) лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Як вже зазначалось вище, під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні від 16.04.2021 № 0000013 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 Кримінального кодексу України, прокурор виявив порушення вимог земельного, лісового та податкового законодавства при використанні земельної ділянки комунальної форми власності.

За участю спеціалістів Державної екологічної інспекції Харківської області 25.05.2021 проведений огляд лісової ділянки площею 14 га квартал 4 виділ 7 і виявлено пні 1363 сухостійних та 1518 сироростучих дерев без клеймування біля шийки кореня та встановлено факт незаконної порубки деревини, про що складена відомість переліку пнів зрубаних дерев.

За участю спеціалістів Управління лісового та мисливського господарства у Полтавській області та ДП "Новосанжарське лісове господарство" 28.05.2021 проведений огляд двох лісових ділянок, а саме: кварталу 1 виділ 19 площею 11,8 га та кварталу 4 виділ 5 площею 12,8 га та встановлений факт незаконної порубки, складені відомості переліку пнів зрубаних дерев (у кварталі 4 виділ 5 площею 12,8 га - 2 пня сосни без клейміння, у кварталі 1 виділ 19 площею 11,8 га - пні 211 сухостійних та 482 сироростучих дерев без клейміння).

Відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Харківській області, встановлено розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства внаслідок незаконної порубки дерев до ступеня припинення росту на ділянці лісу СФГ С.Г.М. у кварталі 4 виділ 5 площею 12,8 га - в кількості 2 дерев на суму 6951,16 грн, у кварталі 1 виділ 19 площею 11,8 га - в кількості 693 дерева на суму 3 522 801,74 грн, у кварталі 4 виділ 7 площею 14,0 га - в кількості 2881 дерево на суму 14 576 237,77 грн.

Згідно з висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/117-21/7321 - ЕК від 23.06.2021, розмір шкоди, наданий в розрахунку Державної екологічної інспекції у Харківській області від 08.06.2021 № 2664-06-08, щодо встановлення розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної порубки дерев у лісових ділянках СФГ С.Г.М., підтверджується, а саме: у кварталі 4 виділ 5 в зазначеній в розрахунку сумі; у кварталі 1 виділ 19 в сумі 3 522 801,21 грн; у кварталі 4 виділ 7 в сумі 14 576 236,50 грн.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 10.12.2021 №16265/36516-36517, зробленої також у межах кримінального провадження №0000013, зазначено, що внаслідок незаконної порубки дерев у лісонасадженнях СФГ кварталу 1 виділ 19, кварталу 4 виділ 7 відбулося погіршення захисних, ґрунтозахисних, водоохоронних та екологічних властивостей лісу, локально виникли труднощі щодо лісовідновлення на вищевказаній території, які вимагають додаткових матеріальних затрат та людських ресурсів і часу на вказане лісовідновлення, значне розрідження лісових насаджень негативно впливає на якість атмосферного повітря та інші насадження цієї території та може згодом призвести до прискорення ерозії ґрунтів і вивітрювання верхнього шару ґрунту. З екологічної точки зору унаслідок незаконної порубки дерев, що мала місце у кварталі 1 виділ 19, кварталі 4 виділ 7, СФГ довкіллю завдано істотну шкоду.

Згідно п.31 Договору оренди землі (в редакції додаткового договору від 26.04.2008) орендар зобов`язаний, зокрема:

- дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель;

- вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей земельної ділянки, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі;

- постійно вести роботу, направлену на збереження об`єкта оренди та на протипожежну безпеку.

Наведені вище обставини свідчать про те, що Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. істотно порушило умови п.31 договору оренди землі, оскільки внаслідок незаконної порубки дерев у лісонасадженнях відповідача кварталу 1 виділ 19, кварталу 4 виділ 7 відбулося погіршення захисних, ґрунтозахисних, водоохоронних та екологічних властивостей лісу, локально виникли труднощі щодо лісовідновлення на вищевказаній території, які вимагають додаткових матеріальних затрат та людських ресурсів і часу на вказане лісовідновлення, значне розрідження лісових насаджень негативно впливає на якість атмосферного повітря та інші насадження цієї території та може згодом призвести до прискорення ерозії ґрунтів і вивітрювання верхнього шару ґрунту.

Колегія суддів зазначає, що висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 10.12.2021 №16265/36516-36517 є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського, який свідчить про погіршення захисних, ґрунтозахисних, водоохоронних та екологічних властивостей лісу на орендованих земельних ділянках Селянського (фермерського) господарства С.Г.М., про факт завдання істотної шкоди довкіллю, а також про факт невчинення орендарем усіх належних дій, направлених на збереження об`єкта оренди.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема, в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом г статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Згідно п.38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також факт невиконання Селянським (фермерським) господарством С.Г.М. умов п.31 договору оренди землі, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006.

Пунктом 21 договору оренди земельної ділянки сторони погодили, що після припинення дії цього договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону України Про оренду землі, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Приймаючи до уваги висновок суду про наявність правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006, Селянське (фермерське) господарство С.Г.М. зобов`язано повернути Решетилівській міській раді об`єкт оренди земельну ділянка лісового фонду загальною площею 629 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0001; :00:003:0083 (згідно з договором кадастровий номер :00:001:0002); :00:006:0001; :00:006:0002.

Під час розгляду доводів апелянта стосовно того, що в матеріалах справи відсутні докази, що незаконна рубка дерев на орендованих земельних ділянках відбувалась саме Селянським (фермерським) господарством С.Г.М. та посилань на те, що рубка дерев відбувалась Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава», колегія суддів апеляційної інстанції виходить із наступного.

Як вже зазначалось вище, у висновках експертів від 23.06.2021 та від 10.12.2021 (із посиланням на постанови від 10.06.2021 про проведення експертиз) зазначено наступне: «Під час подальшого досудового розслідування, 25.05.2021 за участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Харківської області, що залучені на підставі постанови прокурора, проведено огляд лісової ділянки, а саме квартал 4 виділ 7 площею 14,0 га, де встановлено факт незаконної порубки деревини, яка проведена СФГ «СГМ».

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи договір №12/02 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісівництвом від 12.02.2021 (надалі договір №12/02), який було укладено між Селянським (фермерським) господарством С.Г.М. (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава» (надалі виконавець) за умовами п.1.1. якого виконавець зобов`язується на свій ризик, власними силами, засобами та матеріалами надати лісозаготівельні послуги за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.1.2. договору №12/02 перелік та обсяг послуг, що надаються за цим Договором, а також строки їх виконання визначаються сторонами на підставі технічних завдань, які є невід`ємною частиною даного договору (Додаток №3).

Згідно п.4.2.1 договору №12/02 на виконавця покладено обов`язок власними силами, засобами та матеріалами виконати роботи в обсязі, визначеному Технічними завданнями (Додаток № 3) та в строки згідно з цим Договором.

Відповідно до п. 4.2.3 договору №12/02 виконавець зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 3 днів з моменту підписання акту прийняття-передачі лісосіки (Додаток №2) та /або акту приймання-передачі хлистів, довгомірних сортиментів у розробку (Додаток №5).

В той ж час в матеріалах справи відсутні технічні завдання (Додаток №3) до договору №12/02, які би свідчили про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава» прийняло на себе зобов`язання здійснити санітарну рубку дерев у лісонасадженнях відповідача у кварталі 1 виділу 19, кварталі 4 виділ 5, кварталі 4 виділу 7 (наявна в матеріалах справи специфікація №1 від 12.02.2021 свідчить лише про погодження між сторонами вищевказаного правочину вартості виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом, але не деталізує обсяг та характер робіт).

Крім того, в матеріалах не міститься акту прийняття-передачі лісосіки (Додаток №2) та/або акту приймання-передачі хлистів, довгомірних сортиментів у розробку (Додаток №5), які би свідчили про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава» взагалі приступило до виконання робіт.

Так само, в матеріалах відсутні жодні докази, які би свідчили про те, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава» здійснило незаконну рубку дерев на вищевказаних ділянках.

Зважаючи на вищевикладене, доводи відповідача про те, що умови договору оренди землі були порушені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава», не знайшли свого підтвердження.

В будь-якому випадку, під час вирішення даного спору не має істотного значення встановлення особи яка здійснила незаконну рубку дерев на орендованих земельних ділянках Селянського (фермерського) господарства С.Г.М..

Судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що в даному випадку визначальним є встановлення самого факту істотного порушення умов договору оренди землі.

Як вже зазначалось вище, наявні в матеріалах справи документи свідчать про доведеність факту погіршення захисних, ґрунтозахисних, водоохоронних та екологічних властивостей лісу на орендованих земельних ділянках Селянського (фермерського) господарства С.Г.М., про факт завдання істотної шкоди довкіллю, а також про факт невчинення орендарем усіх належних дій, направлених на збереження об`єкта оренди, що є порушенням орендарем умов п.31 договору оренди землі та вимог діючого законодавства.

Згідно п.12 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затверджених постановою КМУ від 23 травня 2007 р. N 761 з моменту видачі лісорубного або лісового квитка виділені лісокористувачеві лісові ділянки (лісосіки) здаються під його охорону.

Статтею 41 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що при веденні лісового господарства лісокористувачі, незалежно від форми власності і господарювання, забезпечують збереження та підвищення родючості ґрунтів, їх належний екологічний стан відповідно до вимог законодавства України.

Відповідно до статті 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані: 1) забезпечувати посилення водоохоронних, захисних, кліматорегулюючих, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших корисних властивостей лісів з метою поліпшення навколишнього природного середовища та охорони здоров`я людей; 2) забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів для задоволення потреб виробництва і населення в деревині та іншій лісовій продукції; 3) здійснювати відтворення лісів; 4) забезпечувати підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів і збереження біотичного та іншого природного різноманіття в лісах; 5) здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень; 6) раціонально використовувати лісові ділянки.

Відповідно до статті 35 Закону України Про охорону земель, власники і землекористувачі, у тому числі орендарі земельних ділянок, при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватись вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Наведені вище обставини свідчать про те, що незалежно від того яка особа здійснювала рубку дерев на орендованих земельних ділянках Селянського (фермерського) господарства С.Г.М., саме відповідач, як орендар за договором, є відповідальним, зокрема за збереження екологічного стану земельної ділянки, захист лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Проте, наявні в матеріалах справи документи підтверджують недотримання відповідачем вищевказаних положень діючого законодавства та умов п.31 договору оренди землі, що є підставою для його розірвання.

При цьому, з огляду на вищевказані положення діючого законодавства та п.4.3.1., 4.3.2.,4.3.4. договору №12/02 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісівництвом від 12.02.2021, є безпідставним перекладання відповідачем відповідальності за порушення вищевказаних положень діючого законодавства та умов п.31 договору оренди землі на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліспром Полтава»

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно покладено в основу прийнятого рішення матеріали кримінального провадження, відхиляються колегією суддів апеляційної інстанції, зважаючи на те, що Великою Палатою Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 зроблено наступний правовий висновок: "чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи" (пункт 105). Такий же висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 у справі № 904/4267/22 (пункт 7.32).

Доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Зважаючи на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки лісового фонду від 24.03.2006 та зобов`язання Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. повернути земельну ділянку Решетилівській міській раді.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23 в частині вимог, переданих на новий розгляд, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч. 11 ст.129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат

Приймаючи до уваги, що Селянське (фермерського) господарства "С.Г.М." повинно відшкодувати Полтавській обласній прокуратурі судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4962,00 грн., а Полтавська обласна прокуратура повинна відшкодувати Селянському (фермерському) господарству "С.Г.М." сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн., колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо зобов`язання відповідача сплатити прокуратурі різницю в розмірі 1240,50 грн., з огляду на положення ч. 11 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 30.08.2023 у справі №917/16/23 залишити без змін.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М." (вул. Молодіжна, 4, село Рокита, Великобагачанський район, Полтавська область, 38353, ) на корить Полтавської обласної прокуратури (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м.Полтава, р/р UA0006160, ДКСУ м. Київ 820172 ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1240,50 грн.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М." (вул. Молодіжна, 4, село Рокита, Великобагачанський район, Полтавська область, 38353, ) на корить Харківської обласної прокуратури (адреса: 61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, 4; ) судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 9 924,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та підписано 20.06.2024 року