ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2024 Справа №905/1286/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області

до відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Волноваського району Донецької області

про стягнення 177425,00грн штрафу за неправильне зазначення маси вантажу.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Волноваського району Донецької області, про стягнення 177425,00грн штрафу за неправильне зазначення маси вантажу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем маси вантажу в залізничній накладній №52489960 від 06.01.2021 (вагони №64104102, №55635643, №56021827, №64103989), що тягне накладення штрафу.

Після відкриття провадження у справі відповідач засобами поштового зв`язку надав суду відзив №1722 від 27.07.2021 (з додатками, вх.№16291/21 від 02.08.2021, а.с.63-74), в якому просив відмовити у задоволенні позову з таких підстав: результати зважування є недоведеними, позаяк позивач не надав документ, який підтверджує результати зважування (розбіжності фактичної маси вантажу з масою, вказаною в накладній) у порядку п.3.4. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України; в акті загальної форми №30183 від 07.01.2021 не зазначено, яким чином встановлено перенавантаження вугілля у спірних вагонах; до позову не додано ані документ, що фіксував, якими вагами проводилося зважування, ані документи на підтвердження обсягу повноважень посадової особи (не вказав, якої саме), що підписала комерційний акт №486202/15/6 від 08.01.2021, і факту перебування підписанта на відповідній посаді. Також зауважив, що через окупацію незаконними збройними формуваннями території Донецької області відстань, яку проходить вантаж, зросла зі 120-140км до 650-700км (раніше вантаж рухався лише територією Донецької області, а тепер рухається Донецькою, Запорізькою, Дніпропетровською областями та повертається назад до Донецької), загальна вартість вугілля у спірних вагонах становить 195686,10грн (754,06грн за 1т) і в разі стягнення п`ятикратної провізної плати підприємство навіть не покриє свої витрати на виробництво. Відповідач вважає, що не завдав залізниці збитків та іншої майнової шкоди. До відзиву надав, зокрема, копію технічного паспорта вагонних ваг (200т) заводський №0049, на яких зважував вантаж під час навантаження спірних вагонів, та довідку про вартість вугілля у спірних вагонах.

Після відкриття провадження у справі позивач надав суду:

- із супровідним листом вих.№175 від 22.07.2021 (вх.№15894/21 від 26.07.2021, надійшов засобами поштового зв`язку) на виконання ухвали суду такі документи в копіях: відомість вагонів до накладної №52489960 від 06.01.2021, комерційні акти №486202/15 від 08.01.2021 та №463003/10 від 09.01.2021, технічні паспорти ЗВВТ №602 ст.Кривий Торець і №89 ст.Пологи (а.с.41-61); в супровідному листі також повідомив, що провізна плата за вагон №55635643 в розмірі 8968,00грн визначена більшою, ніж в інших вагонах, оскільки його вантажопідйомність і маса вантажу в ньому більші, ніж в інших вагонах;

- відповідь №1615 від 30.08.2021 на відзив (вх.№04-18/6646 від 31.08.2021, з додатками, надійшла електронною поштою з накладенням електронного підпису; а.с.76-81), в якій наголосив на тому, що надав належний документ на підтвердження результатів зважування (друкований протокол зважування), а проведення фотофіксації вагонів не передбачене будь-якими нормативно-правовими актами і в даному випадку виявлений надлишок вантажу у вагонах, а не нестача, за наявності якої могли бути зафіксовані сліди на поверхні вантажу; зауважив, що підставою для матеріальної відповідальності відповідача є саме комерційний акт №486202/15 від 08.01.2021, підписаний трьома працівниками ст.Волноваха, який є належним і допустимим доказом, оскільки на ст.Волноваха за штатом відсутня посада завідуючого вантажним двором, про що зазначено в наказі №925 від 30.12.2020 начальника структурного підрозділу «Станція Волноваха», яким визначені працівники, уповноважені на підписання комерційних актів; заперечив проти зменшення штрафу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного Кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Відповідно до ст.37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправник має зазначити у накладній їх масу. Масу вантажів визначає відправник. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно зі ст.23 Статуту, а також п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів (затв. наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, з подальшими змінами) відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Відповідно до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. За приписами ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення (затв. наказом №644 від 21.11.2011 Міністерства транспорту України, з подальшими змінами) маса вантажу визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей своїм підписом підтверджує представник відправника (п.2.3 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

06.01.2021 Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (вантажовідправник, відповідач) зі станції відправлення Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію призначення Кривий Торець Донецької залізниці відвантажило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (вантажоодержувач) у 4-х напіввагонах вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті, за залізничною накладною №52489960 (а.с.4). Згідно з графою 20 вказаної накладної вантаж маркований повздовжньою смугою жовтого кольору 200мм по всій довжині вагонів.

При оформленні залізничної накладної відповідач зазначив масу вантажу у напіввагонах: №64104102 - 61800кг; №56021827 - 61900кг; №64103989 - 61900кг; №55635643 - 64100кг (відомість вагонів, а.с.42). Відповідно до граф 24, 26 залізничної накладної масу вантажу визначив відправник на вагонних вагах (200т) заводський №0049.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (п.5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів). Аналогічні положення містить ст.122 Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами. При цьому штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Згідно зі ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

На проміжній станції Волноваха Донецької залізниці під час проведення огляду поїзда у вагонах №64104102, №56021827, №64103989, №55635643 виявлено комерційну несправність (код 9990002 «інші несправності, пов`язані з умовами перевезення»): маркування жовтого кольору нерівномірне, у деяких вагонах місцями вантаж не покриває, затоптане; висипання вантажу немає, люки зачинено на запірний пристрій; вагони відчеплені на контрольне зважування, про що складений акт загальної форми №30183 від 07.01.2021 (а.с.6).

08.01.2021 на станції Волноваха Донецької залізниці складено комерційний акт №486202/15 (а.с.8-10, 43-45), за змістом якого на підставі акту загальної форми №30183 від 07.01.2021 проведене комісійне переважування вагонів на справних 150т тензометричних вагонних вагах станції Волноваха Донецької залізниці, держповірка 18.03.2019, контрольний огляд-перевірка 15.09.2019, з повною зупинкою і розчепленням вагонів. За документом значиться: у вагоні №64103989 тара 23600кг, нетто 61900кг, фактично - брутто 87400кг, тара з документа 23600кг, нетто 63800кг, що понад зазначене в документі на 1900кг; у вагоні №56021827 тара 23500кг, нетто 61900кг, фактично - брутто 87350кг, тара з документа 23500кг, нетто 63850кг, що понад зазначене в документі на 1950кг; у вагоні №55635643 тара 23500кг, нетто 64100кг, фактично - брутто 89150кг, тара з документа 23500кг, нетто 65650кг, що понад зазначене в документі на 1550кг; у вагоні №64104102 тара 23600кг, нетто 61800кг, фактично - брутто 87400кг, тара з документа 23600кг, нетто 63800кг, що понад зазначене в документі на 2000кг. Розділ «Д» комерційного акта (а.с.45, зворотній бік) також містить відомості про те, що при огляді виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 30-40см, шапкоподібне, маркування жовтого кольору нерівномірне, у деяких вагонах місцями вантаж не покриває, затоптане; висипання вантажу немає; вагони технічно справні, бездвірні, люки зачинені на запірний пристрій; комісійне переваження проведено агентом комерційним Табалою С.Ю. в присутності заступника начальника станції Довгопольської Г.В . Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Комерційний акт №486202/15 від 08.01.2021 підписали: заступник начальника станції Довгопольська Г.В., агент з розшуку вантажів Шкваренко О.А. , агент комерційний Табала С.Ю.

В розділі «Є» комерційного акта №486202/15 від 08.01.2021 міститься відмітка станції призначення такого змісту: «Вантаж видано згідно з комерційним актом №463003/10 від 09.01.2021 ст.Пологи Придніпровської залізниці. Різниці ваги вантажу проти акта №10 не виявлено» (а.с.43, зворотній бік).

09.01.2021 на станції Пологи Придніпровської залізниці на додаток до акта №486202/15 від 08.01.2021 станції Волноваха складено комерційний акт №463003/10 (а.с.11-13, 52-54), за змістом якого на підставі актів загальної форми №1219/1П, 1220/1П та №20114-№20117 від 09.01.2021 станції Пологи (перелічені акти загальної форми позивач до матеріалів справи не надав) приймальник поїздів Колісник І.В. провів перевірку маси вантажу у вагонах за груповою відправкою (накладна №52489960) на справних 150т електронних вагах №89 ст.Пологи, повірка 03.12.2020. За документом значиться: у вагоні №64104102 нетто 61800кг, фактично - брутто 88120кг, тара з документа 23600кг, нетто 64520кг, що понад зазначене в документі на 2720кг; у вагоні №64103989 тара 23600кг, нетто 61900кг, фактично - брутто 88100кг, нетто 64500кг, що понад зазначене в документі на 2600кг; у вагоні №56021827 нетто 61900кг, фактично - брутто 87980кг, тара з документа 23500кг, нетто 64480кг, що понад зазначене в документі на 2580кг; у вагоні №55635643 нетто 64100кг, фактично - брутто 90000кг, тара з документа 23500кг, нетто 66500кг, що понад зазначене в документі на 2400кг. Сумарне нетто 4-х напіввагонів за перевізним документом 249700кг, сумарне нетто фактичне - 260000кг, що більше зазначеного в документі на 10300кг. Розділ «Д» комерційного акта також містить відомості про те, що при огляді виявлено: навантаження нижче бортів 300-400мм не порушено, маркування поздовжньою смугою жовтого кольору, фактично не проглядається через погодні умови; виїмки, заглиблення відсутні; розвантажувальні люки зачинені на запірний механізм; перекосу кузова немає, вагони у технічному стані справні.

Комерційний акт №463003/10 від 09.01.2021 підписали: начальник станції Чистов В.Є. , агент з розшуку вантажів Фольц Н.В. , приймальник поїздів Колісник І.В.

В розділі «Є» комерційного акта №463003/10 від 09.01.2021 міститься відмітка станції призначення про те, що під час перевірки ваги вантажу різниці проти цього акта не виявлено (а.с.52, зворотній бік).

Відповідно до графи 51 залізничної накладної вантаж прибув на станцію призначення Кривий Торець Донецької залізниці 12.01.2021 (а.с.4).

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлений Правилами складання актів (затв. Наказом №334 від 28.05.2002 Міністерства транспорту України та зареєстр. в Міністерстві юстиції України 08.08.2002 за №567/6855, з подальшими змінами).

Відповідно до п.10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Тобто п.10 Правил складання актів чітко передбачає посади трьох осіб, які мають право підписувати комерційні акти, та зазначає про можливість залучення до перевірки вантажу і підписання акта інших працівників залізниці.

В п.46 постанови від 22.10.2021 у справі №905/191/21 викладений висновок Верховного Суду про те, що у разі, коли в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції інший працівник залізниці має бути уповноважений на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено у п.10 Правил складання актів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17 (у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду), у постанові від 21.08.2019 у справі №905/2360/18.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження наявності підстав для нарахування і стягнення штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у накладній №52489960, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За визначенням ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 зазначила:

« 72. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

75. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

80. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс.»

Згідно з ч.2 ст.80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. За приписом ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Отже, за змістом ГПК України подання суду доказів є обов`язком, а не правом позивача як особи, що висуває певні вимоги.

В абз.3 п.5.3. постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26.02.2019 у справі №913/632/17 зазначено: «У розумінні наведених положень [статті 80 ГПК України] докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.»

Щодо доказів невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (комерційних актів №486202/15 від 08.01.2021 та №463003/10 від 09.01.2021).

Заступник начальника станції Волноваха Довгопольська Г.В. є підписантом, який має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів.

З розділу «Д» комерційного акта №486202/15 вбачається, що агент комерційний Табала С.Ю. здійснив комісійне переважування - отже, в силу положень п.10 Правил складання актів ця особа має право підписувати комерційний акт як працівник станції, що особисто здійснював перевірку.

За змістом п.2 наказу №925 від 30.12.2020 начальника структурного підрозділу «Станція Волноваха» «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха» (а.с.81) за відсутності в штатному розписі станції Волноваха штатної одиниці начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) особою, яка має право підпису в комерційних актах, призначено інженера станції Волноваха Годлевську О.О. (абз.3); особами, які мають право підпису в комерційних актах, також призначено змінних агентів комерційних станції Волноваха (абз.4). За відсутності будь-кого з призначених працівників їх обов`язки покладаються на працівників, які їх заміщують (п.3 названого наказу).

На порушення вимог процесуального закону позивач не надав суду перелік працівників станції Волноваха, що можуть заміщувати на термін її відсутності інженера Годлевську О.О. , яку уповноважено на підписання комерційних актів замість начальника вантажного району (завідувача вантажного двору), та/або посадову інструкцію агента з розшуку вантажів Шкваренко О.А. , а також доказів на підтвердження відсутності 08.01.2021 інженера Годлевської О.О. на роботі.

Отже, позивач не довів належними і допустимими доказами із дотриманням вимог п.10 Правил складання актів наявність у агента з розшуку вантажів Шкваренко О.А. повноважень на підписання комерційного акта №486202/15 від 08.01.2021.

Суд також зауважує, що:

- посада агента з розшуку вантажів в тексті наказу №925 від 30.12.2020 взагалі не згадується, хоча агент з розшуку вантажів Шкваренко О.А. і ознайомлений з цим наказом, про що на звороті наказу міститься підпис (без зазначення дати);

- в комерційному акті №486202/15 від 08.01.2021 підписи всіх відповідальних осіб станції Волноваха суттєво відрізняються від підписів про ознайомлення, що вчинені тими самими особами на звороті наказу №925 від 30.12.2020 (а.с.81, зворотній бік).

Комерційний акт №463003/10 від 09.01.2021 також не відповідає вимогам п.10 Правил складання актів, оскільки позивач не довів належними і допустимими доказами наявність у агента з розшуку Фольц Н.В. повноважень на підписання комерційних актів, що складаються на станції Пологи (начальник станції Пологи Чистов В.Є. і приймальник поїздів Колісник І.В. , що здійснив контрольне зважування, мають повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів).

При цьому в комерційному акті №463003/10 відсутні відомості про те, що посади начальника вантажного району (двору) немає за штатним розкладом.

Суд дійшов висновку, що комерційні акти №486202/15 та №463003/10 не підписані трьома належними особами, перелік яких визначений п.10 Правил складання актів, а отже, не відповідають вимогам законодавства, що регламентує їх складання, та не є належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у залізничній накладній №52489960, фактичній масі вантажу.

Щодо доказів справності вагонних ваг (технічних паспортів засобів ваговимірювальної техніки).

Використані учасниками спірних правовідносин засоби ваговимірювальної техніки мали відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України (затв. наказом №442 від 31.07.2012 Міністерства інфраструктури України, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 за №1716/22028, далі - Інструкція), що діяла на момент існування спірних правовідносин і визначала, зокрема, порядок обліку, встановлення, метрологічного забезпечення, обслуговування засобів ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) та здійснення контролю за станом засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті.

Згідно з п.4.8. Інструкції усі ЗВВТ повинні мати заводський номер та експлуатаційну документацію виробника цих ЗВВТ, якою встановлюються умови і правила їх застосування.

За приписом п.5.6. Інструкції під час експлуатації ЗВВТ виконуються такі види робіт з обслуговування: огляд-перевірка, профілактичне технічне обслуговування, ремонт, технічний огляд ЗВВТ, діагностичне обстеження вагонних ваг.

Під час огляду-перевірки ЗВВТ перевіряється відповідність їх технічного стану конструкторській документації і нормативним вимогам та визначається за допомогою еталонів, чи не перевищуються значення встановлених для ЗВВТ нормованих метрологічних характеристик (п.5.7. Інструкції). Профілактичне технічне обслуговування ЗВВТ включає в себе роботи з розбирання ЗВВТ, огляду, очищення, змащування і закріплення елементів ЗВВТ, фарбування в розібраному стані, а у важільних вагонних вагах - шліфування і заточування призм, подушок, збирання, регулювання окремих вузлів та калібрування вагонних ваг, а також перевірку дотримання нормованих метрологічних характеристик ЗВВТ (п.5.12. Інструкції). Після проведення профілактичного технічного обслуговування або ремонту обов`язково виконується повірка ЗВВТ (п.5.15. Інструкції).

Відповідно до п.п.5.25., 5.26. Інструкції види обслуговування ЗВВТ та їх результати записуються керівником вагової бригади до технічного паспорта ЗВВТ. Після внесення у технічний паспорт ЗВВТ відміток про позитивні результати робіт з огляду-перевірки, державної метрологічної атестації чи повірки ревізор вагового господарства або керівник вагової бригади робить запис про придатність ЗВВТ для зважування вантажів, які перевозяться залізничним транспортом. При цьому також вказується фактична найбільша похибка для різних режимів зважування, для електронних ЗВВТ - контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ чи інші характеристики, що встановлені в експлуатаційних документах.

За вимогою п.5.33. Інструкції повірка та обслуговування ЗВВТ повинні проводитися відповідно до інтервалів, наведених в додатку 3 до цієї Інструкції.

Додатком 3 «Інтервали проведення повірки та обслуговування ЗВВТ» до Інструкції встановлені такі інтервали для ЗВВТ, які експлуатуються:

- періодична повірка:

у період строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника - не більше 12 міс.,

після закінчення строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника, а також для вагонних ваг після модернізації - не більше 6 міс.;

- огляд-перевірка:

у період строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника - не більше 6 міс.,

після закінчення строку служби, встановленого експлуатаційною документацією виробника, а також для вагонних ваг після модернізації - не більше 3 міс.

Відповідач надав суду копію технічного паспорта №0361 вагонних ваг заводський №0049 станції Південнодонбаська Донецької залізниці (власник - Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»), на яких проводив зважування вантажу під час його навантаження у вагони за спірною відправкою. За даними паспорта дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 15.05.1974, міжповірочний інтервал ЗВВТ - 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяці; технічний огляд і профілактичне обслуговування здійснені 13.11.2020, остання повірка ваг відбулась 13.11.2020, ваги придатні для застосування (а.с.65-67).

Позивач надав суду копії:

- технічного паспорта №23 вагонних ваг заводський №1046 станції Волноваха Донецької залізниці (власник - дорожня станція), за даними якого дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 27.12.2017, міжповірочний інтервал ЗВВТ - 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців; 18.03.2020 відбулись профілактичне обслуговування і повірка ваг із зазначенням, що ваги придатні для зважування вантажу, що перевозиться залізницею; останній перед зважуванням спірного вантажу огляд-перевірка здійснений 15.09.2020 (а.с.14-15);

- технічного паспорта №89 вагонних ваг заводський №017 станції Пологи Придніпровської залізниці (власник - СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень»), за даними якого дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 30.10.2007, міжповірочний інтервал ЗВВТ - 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяці; останній перед зважуванням спірного вантажу огляд-перевірка здійснений 03.09.2020; 03.12.2020 відбулись профілактичне технічне обслуговування і повірка ваг із зазначенням, що ваги придатні для застосування (а.с.55-59);

- технічного паспорта б/н вагонних ваг заводський №602 станції Кривий Торець Донецької залізниці (власник - ТОВ «Донінтервугілля»), за даними якого дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 21.10.2008, міжповірочний інтервал ЗВВТ - 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяці; останній перед зважуванням спірного вантажу огляд-перевірка здійснений 16.09.2020; 15.12.2020 відбулись профілактичне обслуговування і повірка ваг із зазначенням, що ваги придатні для зважування вантажу, який перевозиться залізницею (а.с.16-18, 46-51).

Суд зауважує, що в комерційному акті №486202/15 від 08.01.2021:

- відсутні відомості про номер паспорта вагонних ваг та/або заводський номер самих ваг, на яких проводилося комісійне переважування;

- вказані дати держповірки (18.03.2019) і контрольного огляду-перевірки (15.09.2019), які на дату складання акта прострочені більше, ніж на рік, при цьому в наданому суду технічному паспорті №23 вагонних ваг заводський №1046 ст.Волноваха відмітка про проведення огляду-перевірки саме 15.09.2019 взагалі відсутня (натомість наявні відмітки, датовані 18.09.2019 і 15.09.2020).

Крім того, результати комісійного переважування (комерційний акт №486202/15 від 08.01.2021) та контрольного зважування (комерційний акт №463003/10 від 09.01.2021) не співпадають та свідчать, що маса вантажу суттєво (на 2900кг) збільшилась на шляху прямування протягом однієї доби. Так, сумарне збільшення ваги вантажу у 4-х вагонах порівняно із вагою, зазначеною в залізничній накладній, за результатами зважування на ст.Волноваха складає 7400кг, а за результатами зважування на ст.Пологи - 10300кг.

Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

Відсутність зазначення в комерційному акті №486202/15 від 08.01.2021 номеру ваг, використаних на ст.Волноваха, недотримання встановленого тримісячного інтервалу між оглядами-перевірками ваг ст.Пологи і ст.Кривий Торець, а також розбіжності в результатах зважування дають підстави, спираючись на вимоги стандартів доказування, ставити під обґрунтований сумнів справність ЗВВТ, використаних залізницею.

Позов у цій справі задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довів належними і допустимими доказами факт неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній №52489960 (вагони №64104102, №56021827, №64103989, №55635643) і відповідно, не довів порушення свого права та наявності підстав для застосування до відповідача матеріальної відповідальності у вигляді штрафу.

Судовий збір в сумі 2661,38грн покладається на позивача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4 (ч.2), 7, 13, 14, 74, 76-78, 80, 86, 129, 210, 233, 236-238, 240 (ч.ч.4, 5), 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», м.Вугледар Волноваського району Донецької області, про стягнення 177425,00грн штрафу за неправильне зазначення маси вантажу - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 25.06.2024.

Суддя О.М. Шилова

надр. 1прим. - у справу

(сторони мають електронні кабінети)