УХВАЛА

27 червня 2024 року

м. Київ

справа № 922/2145/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О. О. - головуючий, Бакуліна С. В., Баранець О. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про відвід судді Верховного Суду Мамалуя О.А. від розгляду справи № 922/2145/21

за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024

у складі колегії суддів: Лакіза В. В. - головуючий, Бородіна Л. І., Здоровко Л. М.

та на рішення господарського суду Харківської області від 07.12.2023

суддя: Шарко Л. В.

у справі № 922/2145/21

за позовом ОСОБА_3

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест холдинг»,

2. ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

про визначення розміру капіталу та розмірів часток учасників товариства,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 справу № 922/2145/21 передано колегії суддів

Касаційного господарського суду у складі: Мамалуй О. О. - головуючий, Баранець О. М., Кролевець О. А.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 справу № 922/2145/21, у зв`язку з відпусткою судді Кролевець О. А., передано колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Мамалуй О. О. - головуючий, Баранець О. М., Кондратова І. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2024 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 та на рішення господарського суду Харківської області від 07.12.2023 у справі № 922/2145/21, призначено розгляд касаційної скарги на 27.06.2024 о 12:00.

Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2024 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 та на рішення господарського суду Харківської області від 07.12.2023 у справі № 922/2145/21, призначено розгляд касаційної скарги до спільного розгляду з касаційною скаргою ОСОБА_2 на 27.06.2024 о 12:00.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 справу № 922/2145/21, у зв`язку з відпусткою судді Кондратової І. Д., передано колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Мамалуй О. О. - головуючий, Баранець О. М., Бакуліна С. В.

26 червня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Тимків О. М. подано заяву про відвід судді Мамалуя О. М. від розгляду справи № 922/2145/21 з посиланням на пункти 3, 5 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді Мамалуя О. А. посилається на пункти 3, 5 статті 35 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтовує, зокрема тим, що:

- суддя Мамалуй О. А. до 2017 року працював у господарському суді Харківської області та мав дружні відносини з суддями зазначеного суду;

- суддя Мамалуй О. А. має дружні відносини з позивачем - ОСОБА_3 та його родиною;

- присутністю членів родини ОСОБА_3 на презентації в 2016 році книги судді Мамалуя О. М., зазначене може підтвердити ОСОБА_1 , який також був на цьому заході.

На думку, ОСОБА_1 зазначене беззаперечно свідчить про наявність фактору, який може спричинити необ`єктивність судді Мамалуя О. А. при розгляді справи № 922/2145/21 та може свідчити про його заінтересованість у результатах розгляду справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Мамалуя О. А. від розгляду справи № 922/2145/21, заявлену на підставі пунктів 3, 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що вказана заява є необґрунтованою з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частин 2 та 3 статті 38 ГПК з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частин першої-третьої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Положеннями частин 1 та 2 статті 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Верховний Суд зазначає, що стаття 35 ГПК України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді належить до повноважень Верховного Суду. У свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Верховний Суд виходить також з того, що Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Верховний Суд наголошує, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини 4 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Посилання заявника на те, що суддя Мамалуй О. А. до 2017 року працював у господарському суді Харківської області та мав дружні відносини з суддями зазначеного суду не береться Верховним Судом до уваги, оскільки питання наявності та обґрунтованості підстав для відводу судді вирішується у кожній конкретній справі в залежності від її обставин та обґрунтувань.

Крім того, суддя Мамалуй О. А. неодноразово переглядав у касаційному порядку судові рішення господарського суду Харківської області, де працював до листопада 2017 року і професійні відносини з суддями господарського суду Харківської області не впливали на його об`єктивність та неупередженість.

Водночас той факт, що суддя Мамалуй О. А. працював до 2017 року суддею господарського суду Харківської області не підтверджує упередженості та/чи необ`єктивності судді Мамалуя О. А. при розгляді справи № 922/2145/21 і не є підставою для відводу судді згідно з вищезазначеними нормами Господарського процесуального кодексу України. Вказані обставини не свідчать про упередженість або заінтересованість у результаті розгляду справи судді Мамалуя О. А. та не виключають можливість участі судді в розгляді касаційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 та на рішення господарського суду Харківської області від 07.12.2023 у справі № 922/2145/21.

Верховним Судом відхиляються доводи заявника щодо дружніх відносин судді Мамалуя О. А. з родиною позивача - ОСОБА_3 , оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Присутність членів родини ОСОБА_3 та особисто ОСОБА_1 на презентації в 2016 році книги судді Мамалуя О. М., разом з великою кількістю людей у глядацькій залі на масовому заході, вхід на який був вільним, не може свідчити про дружні відносини між суддею Мамалуєм О. А. та особами переліченими ОСОБА_1 у заяві про відвід.

Зазначені обставини не свідчать про упередженість або заінтересованість у результаті розгляду справи судді Мамалуя О. А. та не виключають можливість участі судді у розгляді касаційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на судові рішення судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява про відвід судді Мамалуя О. А. від розгляду справи № 922/2145/21 подана 26.06.2024 - за один день до судового засідання 27.06.2024, то така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Доводи заявника, викладені в заяві про відвід судді Мамалуя О. А., є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді і які б могли бути перевіреними та/чи/або переконливі факти, які б могли викликати сумнів у його об`єктивності і неупередженості, а тому могли б бути підставою для його відводу в розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Оцінивши доводи, які викладені в заяві про відвід судді Мамалуя О.О., Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Мамалуя О.А. від розгляду справи № 922/2145/21 є необґрунтованою.

З огляду на вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Мамалуя О. А. від розгляду справи № 922/2145/21.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Мамалуя О. А. від розгляду справи № 922/2145/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді С. В. Бакуліна

О. М. Баранець