номер провадження справи 9/81/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 Справа № 908/1226/24

м.Запоріжжя

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «МЕТРОЛОГІЯ», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІАНАКОМ», м. Запоріжжя

про стягнення суми 510426,37 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «МЕТРОЛОГІЯ» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІАНАКОМ» суми 360000,00 грн заборгованості, суми 125194,36 грн інфляційних збитків, суми 25232,01 грн 3% річних, всього загальної суми 510426,37 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 23.04.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1226/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 25.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1226/24 (номер провадження 9/81/24), постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві. Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення оплати товару, поставленого позивачем на підставі укладеного сторонами договору поставки № 0110-2021 від 01.10.2021, у розмірі 360000,00 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суми інфляційних збитків та 3% річних. Позов обґрунтовано ст.ст.509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 629, 655, 692 ЦК України, ст.193 ГК України, умовами договору поставки та Специфікації № 1 від 01.10.2021, яка є додатком до цього договору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Про відкриття провадження у справі та її розгляд відповідач повідомлений належним чином.

Так, згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З положень ч. 4 ст. 89 ЦК України слідує, що до єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.04.2024 була направлена відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІАНАКОМ» на його зареєстровану адресу місцезнаходження відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69032, м.Запоріжжя, вул. Автоклубна (раніше Виборзька), буд. 8), та 15.05.2024 була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень статті 4, частини 1, пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.02.2022 по справі № 916/939/15-г).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

01 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «МЕТРОЛОГІЯ» (Постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІАНАКОМ» (Покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки № 0110-2021 (далі Договір), відповідно до якого Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товар, загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна ціна, умови доставки (поставки), яких визначена сторонами у Специфікації, що є невід`ємним додатком № 1 до цього Договору (п.1.1).

В п.п. 2.1, 2.2 Договору обумовлено, що Постачальник зобов`язується передати товар Покупцеві у 5 (п`яти) денний строк після отримання оплати в порядку визначеному пунктом 4.1 Договору, за наявності товару на складі. Покупець зобов`язується своєчасно і належним чином прийняти товар від Постачальника та оплатити його згідно п. 4 цього договору.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору, оплата Покупцем за даним договором здійснюється в порядку встановленому Специфікаціями. Форма розрахунків: безготівковий розрахунок. Валюта розрахунків: гривня.

Датою поставки є дата виписки видаткової накладної Постачальника. Перехід права власності на товари, що поставляються, здійснюється у момент підписання видаткової накладної Постачальника (п.п. 4.5, 4.7).

Відповідальність сторін за порушення договору передбачена в розділі 5 Договору.

Так, в п.5.1 визначено, що у випадку порушення Договору, сторона несе відповідальність визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України.

01.10.2021 сторонами було підписано Специфікацію № 1 до Договору поставки (Додаток 1), в якій узгоджено поставку товару: система відбору проб природного газу (ТДМ-СВППГ-1) у кількості 2 штук, на загальну суму 720000,00 грн з ПДВ.

У п. 1 Специфікації визначено умови оплати: покупець здійснює передоплату у розмірі 50% - що становить 360000,00 грн з ПДВ протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання рахунку на оплату; остаточна оплата у розмірі 50% - що становить 360000,00 грн з ПДВ - протягом 5 (п`яти) календарних днів після надсилання повідомлення про готовність до відвантаження.

Термін поставки продукції складає 60 календарних днів з моменту здійснення покупцем авансової оплати згідно з п. 4 Договору (п. 2 Специфікації).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату № 12 від 01.10.2021 покупцем ТОВ «ТІАНАКОМ» за платіжним дорученням №674 від 08.10.2021 року було перераховано на рахунок позивача 50% вартості товару, а саме - 360 000,00 грн з ПДВ.

Позивач здійснив поставку відповідачу вищевказаного товару на суму 720000,00грн згідно з видатковою накладною № 11 від 24.11.2021 (копія міститься в матеріалах справи), яка підписана представниками сторін та скріплена печатками.

Товар за вказаною видатковою накладною одержаний представниками ТОВ «ТІАНАКОМ» на підставі довіреності на отримання ТМЦ №241102 від 24.11.2021.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 1312-1 від 13.12.2023 щодо сплати заборгованості, за змістом якої позивач вимагав оплатити суму 360000,00 грн заборгованості - залишку вартості товару, поставленого згідно з договором поставки № 0110-2021 від 01.10.2021, тобто 50% вартості товару, поставленого за видатковою накладною № 11 від 24.11.2021. Докази направлення цієї претензії відповідачу на його юридичну адресу додані до позовної заяви (опис вкладення у цінний лист з відбитком поштового штемпеля від 13.12.2023, поштова накладна від 13.12.2023 (в копіях)).

Однак, як зазначив позивач, відповідач відповіді на претензію не надав, зобов`язання не виконав.

У зв`язку з тим, що ТОВ «ТІАНАКОМ» не здійснило остаточну оплату за отриманий товар, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за товар, а також сум 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частин 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом вище, відповідач здійснив часткову оплату (передоплату) в розмірі 360 000,00 грн, 24.11.2021 отримав товар. Проте повну оплату за отриманий товар відповідач не здійснив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 360 000,00 грн.

Відповідач позовні вимоги, в т.ч. в частині заявленої до стягнення суми основного боргу, не спростував, відзив на позов не подав. Доказів виконання зобов`язання щодо оплати заявленої до стягнення суми заборгованості матеріали справи не містять.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми 360000,00 грн заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку із простроченням оплати, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 25232,01 грн 3% річних, які нараховані за період прострочення з 01.12.2021 по 01.04.2024, та суми 125194,36 грн інфляційних втрат, нарахованих за період прострочення з грудня 2021 по лютий 2024 включно, як то слідує із розрахунку, доданого до позовної заяви.

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст.612 ЦК України).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки сум 3% річних та втрат від інфляції, суд встановив, що їх здійснено правильно, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у заявлених позивачем розмірах.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІАНАКОМ», (69032, м.Запоріжжя, вул. Автоклубна (раніше Виборзька), буд. 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «МЕТРОЛОГІЯ», (03151, м. Київ, вул. Сім`ї Ідзиковських, буд.39) суму 360 000 (триста шістдесят тисяч) грн 00 коп. основного боргу, суму 25 232 (двадцять п`ять тисяч двісті тридцять дві) грн 01 коп. 3% річних та суму 125 194 (сто двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) грн 36 коп. втрат від інфляції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІАНАКОМ», (69032, м.Запоріжжя, вул. Автоклубна (раніше Виборзька ), буд.8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «МЕТРОЛОГІЯ», (03151, м. Київ, вул. Сім`ї Ідзиковських, буд.39) суму 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) грн 12 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 24.06.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва