ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2024 Справа № 917/2191/23
м. Полтава
про визнання права власності на нерухоме майно
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява Приватного підприємства "Комунар" до Великобагачанської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвалою суду від 18.12.2023 суд залишив позовну заяву без руху, надав позивачу строк 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме вказати якими діями відповідача порушені права позивача про визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 01.02.2024 на 11:45 год. та встановлено учасникам справи строки на вчинення процесуальних дій.
Ухвалою суду від 01.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державного реєстратора Ромоданівської селищної ради Телеш Юлію Володимирівну, відкладено розгляд справи на 16.04.2024 на 10:00 год.
13.03.2024 (вх. № 3448) від представника позивача до матеріалів справи надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Дана заява прийнята судом до розгляду.
01.04.2024 (вх. № 4383) від державного реєстратора Ромоданівської селищної ради Телеш Юлії Володимирівни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
08.04.2024 (вх. № 4778) від відповідача до матеріалів справи надійшла заява, в якій останній просить суд розглядати справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
16.04.2024 (вх. № 5195) від представника позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Ухвалою суду від 16.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.05.2024 на 09:30 год.
13.05.2024 (вх. № 6576) від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
В судовому засіданні 14.05.2024 ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
29 січня 1997 року рішенням зборів колективу бригади № 3 було прийнято рішення про вихід із членів колективного сільськогосподарського підприємства «ЗОРЯ» і створення самостійного господарства з виділенням 31 % майнового паю та 3,31 га землі кожному члену господарства.
Внаслідок прийнятого рішення було створено та зареєстровано юридичну особу - Спілка селян-власників «МРІЯ», ідентифікаційний код 24565646, село Семенівка, Великобагачанський район, Полтавська область.
Згідно виписки зі Статуту спілки селян-власників «МРІЯ» від 17 лютого 1997 року Спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банку, штампи, бланки, круглу печатку із своїм найменуванням, товарний знак та інші реквізити.
25 квітня 2000 року були проведені збори уповноважених членів спілки селян - власників «МРІЯ» (витяг з протоколу № 2 від 25.04.2000, вих. № 32 від 09.06.2023). На зборах було прийняте рішення про реорганізацію та затвердження індивідуальних майнових паїв членів ССВ «МРІЯ». Також було складено Список осіб, які мають право на майновий пай товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ».
ТОВ «МРІЯ» було утворене внаслідок реорганізації (перетворення) спілки селян - власників «МРІЯ» та стало правонаступником Спілки.
На загальних зборах співвласників майнових паїв від 31 січня 2001 року було затверджено:
1. Акт розрахунку уточненого пайового фонду
2. Уточнена структура пайового фонду ССВ «МРІЯ»
3. Перелік об`єктів соціальної сфери, що не паюється
4. Перелік майна, яке не підлягає паюванню
Розмір уточненого пайового фонду станом на 31 січня 2000 року становив 1 058 000,00 (один мільйон п`ятдесят вісім тисяч грн.)
01 лютого 2005 року між співвласниками майна реорганізованої ССВ «МРІЯ» було укладено Договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.
За умовами договору, співвласники домовилися спільно володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке належить їм на праві спільної часткової власності, як єдиним комплексом.
У Додатку 1 до Договору міститься перелік рухомого та нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності громадян на загальну суму 597 635,00 грн.
За договором оренди від 01 лютого 2005 року все зазначене майно було передано в користування приватному підприємству «КОМУНАР».
Підставою для припинення стало рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2008 №7/145.
В період часу з 2009 року по 2023 рік між власниками майнових сертифікатів на майновий пай та приватним підприємством «КОМУНАР» укладались договори купівлі-продажу майнових паїв.
За весь вказаний період часу позивач придбав у власність майнових паїв на загальну суму 556 878,00 грн. на підставі 203 договорів.
10 липня 2023 року Великобагачанською селищною радою Приватному підприємству «КОМУНАР» було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ПО №234029.
Відповідно до свідоцтва ПП «КОМУНАР» володіє часткою від загального пайового фонду в розмірі 556 878,00 грн колективного господарства ТОВ «МРІЯ» (правонаступника ССВ «МРІЯ»).
14 липня 2023 року відбулися Загальні збори співвласників майнових паїв реорганізованого ССВ «МРІЯ» (далі - збори).
На зборах було прийнято рішення виділити ПП «КОМУНАР» в натурі індивідуально в рахунок майнового паю:
- техніку та обладнання на загальну суму 166 680,00 грн.
- нерухоме майно на загальну суму 390 198,00 грн.
На виконання рішення зборів було складено Акт приймання-передачі майна від 14 липня 2023 року, за яким ПП «КОМУНАР» прийняло наступне майно:
№НазваРік побудовиЗалишкова вартість
11Зерносклад № 1 1Зерносклад № 2 1Зерносклад № 3 1Свинарник - маточник1Свинарник - відгодівельник1Свинарник - дорощування1Кормоцех 1Будинок тваринника 1Вагова (30т.) з приміщенням 10Артезіанська свердловина 11Башня Рожновського 1977995
112Будинок ПММ1984649
114Будинок механізатора 198010824
Для визначення технічних характеристик майна Позивачем було замовлено виготовлення технічних паспортів.
На нерухоме майно, що розташоване за адресою Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вул. Центральна № 81, було виготовлено Інвентаризаційну справу № 6-5006-23. Технічний паспорт виготовлено станом на 11 серпня 2023 року.
Довідкою № 7019 від 04.07.2023 року, виданою ПП «ПОЛТАВСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ «ІНВЕНТАРИЗАТОР», підтверджується, що реєстрація права власності за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вул. Центральна (колишня Щорса) буд. 81, станом на лютий 2004 року - не проводилася.
Таким чином, після проведення інвентаризації майна було визначено, що за адресою Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вул. Центральна (колишня Щорса) буд. 81 знаходиться наступне майно:
1. Будинок механізаторів загальною площею 190,4 м2
2.Погріб вхідний загальною площею 16,0 м2
3. Будинок ПММ загальною площею 18,00 м2
4. Ангар для зберігання техніки загальною площею 1526,2 м2
5. Ємність для зберігання ПММ
На нерухоме майно, що розташоване за адресою Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вул. Центральна № 129, було виготовлено Інвентаризаційну справу № 6-5008-23. Технічний паспорт виготовлено станом на 15 серпня 2023 року.
Довідкою № 7020 від 04.07.2023 року, виданою ПП «ПОЛТАВСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ «ІНВЕНТАРИЗАТОР», підтверджується, що реєстрація права власності за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вул. Центральна (колишня Щорса) буд. 129, станом на лютий 2004 року - не проводилася.
Таким чином, після проведення інвентаризації майна було визначено, що за адресою Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вул. Центральна (колишня Щорса) буд. 129 знаходиться наступне майно:
1. Зерносклад №1 загальною площею 1528,9 м2
2. Зерносклад № 2 загальною площею 498,8 м2
3. Свинарник-маточник загальною площею 853,5 м2
4. Свинарник відгодівельник загальною площею 527,7 м2
5. Свинарник-дорощування загальною площею 785,4 м2
6. Кормоцех загальною площею 316,7 м2
7. Будинок тваринника загальною площею 39,2м2
8. Зерносклад № 3 загальною площею 725,5 м2
9. Вагову (30т.) з приміщенням загальною площею 32,4 м2
10. Башня Рожновського
11. Артезіанська свердловина
02 жовтня 2023 року ПП «КОМУНАР» звернулось із заявами про державну реєстрацію права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств до Державного реєстратора Ромоданівської селищної ради Телеш Юлії Володимирівни.
05 жовтня 2023 року державний реєстратор видав рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій № 69604405, № 69603860.
Рішення про відмову у проведені реєстраційних дій були обґрунтовані тим, що на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, а саме: підпис керівника підприємства та печатка, як того вимагає пункт 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вищезазначене змусило позивача звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на: Будинок механізаторів загальною площею 190,4 м2, Погріб вхідний загальною площею 16,0 м2, Будинок ПММ загальною площею 18,00м2, Ангар для зберігання техніки загальною площею 1526,2 м2, Ємність для зберігання ПММ, що розташовані за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вулиця Центральна, будинок, 81; Зерносклад №1 загальною площею 1528,9м2, Зерносклад №2 загальною площею 498,8 м2, Свинарник-маточник загальною площею 853,5м2, Свинарник відгодівельник загальною площею 527,7м2, Свинарник-дорощування загальною площею 785,4м2, Кормоцех загальною площею 316,7м2, Будинок тваринника загальною площею 39,2 м2, Зерносклад № 3 загальною площею 725,5м2, Вагову (30т.) з приміщенням загальною площею 32,4м2, Башню Рожновського, Артезіанську свердловину, що розташовані за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вулиця Центральна, будинок 129.

Вивчивши матеріали справи, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, підставою звернення з даним позовом до суду стала відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій, оскільки на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, а саме, підпис керівника підприємства та печатка, як того вимагає пункт 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Судом взято до уваги, що дії реєстратора позивачем не оспорюються, а підстави звернення до суду, зокрема, обґрунтовано п.9 ч.1 ст. 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Щодо набуття права власності на майнові паї, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, зазначено, що майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Згідно з пунктами 13, 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Відповідно до пункту 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496 (далі - Порядок № 62), кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів:

- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду;

- отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

У даному випадку первинні співвласники майна реорганізованої ССВ «МРІЯ» реалізували надані їм права на розпорядження своїми частками в пайовому фонді та продали їх Позивачу на підставі договорів купівлі-продажу майнового паю.

Позивач в свою чергу сплатив визначену в договорах вартість та набув права власності на майнові паї членів ССВ «МРІЯ» (ТОВ «МРІЯ»).

Щодо отримання свідоцтва про право власності на майновий пай члена підприємства, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 Постанови КМУ від 28 лютого 2001 р. № 177 майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства.

Згідно пункту 14 зазначеної Постанови свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

З моменту реорганізації ССВ «МРІЯ», а саме з 27 квітня 2000 року, свідоцтва про право власності на майновий пай членам ССВ «МРІЯ» видавались Багачанською Першою сільською радою Великобагачанського району Полтавської області.

Проте, 13 липня 2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення діяльності Багачанської Першої сільської ради. Правонаступників Багачанська Перша сільська рада не має.

Зважаючи на імперативні приписи норм Постанови КМУ від 28 лютого 2001 р. № 177 свідоцтво видається виключно сільською, селищною або міською радою. Село Семенівка входить до Великобагачанської об`єднаної територіальної громади.

Великобагачанська селищна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені законодавством України.

Зважаючи на викладене, керуючись Постановою КМУ від 28 лютого 2001 р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Позивач звернувся із заявою до Великобагачанської селищної ради.

В заяві Позивач просив зареєструвати та видати Приватному підприємству «КОМУНАР» нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на суму 556 878,00 грн., кількість паїв 203 шт.

Для підтвердження набуття права власності на майнові паї Позивач надав копії Договорів купівлі-продажу майнових паїв та оригінали попередніх свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства за списком у кількості 203 шт.

Зважаючи на дотримання встановленої нормативно-правовими актами процедури 10 липня 2023 року Великобагачанською селищною радою Позивачу було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ПО №234029, про що було зроблено відповідний запис у Журналі обліку Свідоцтв про право на майновий пай.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва, ПП «КОМУНАР» володіє часткою від загального пайового фонду в розмірі 556 878,00 грн колективного господарства ТОВ «МРІЯ» (правонаступника ССВ «МРІЯ»).

Щодо виділення майна в натурі, суду зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 62 зазначено, що виділення зі складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 62 виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

14 липня 2023 року були проведені Загальні збори співвласників майнових паїв реорганізованого СВВ «МРІЯ». На зборах шляхом голосування було прийнято рішення про виділення в натурі Приватному підприємству «КОМУНАР» техніки та обладнання на загальну суму 166 680,00 грн. та нерухомого майна на загальну суму 390 198,00 грн.

Позивач зазначає, що на зборах було повідомлено, що підприємство-правонаступник реорганізованої Спілки селян-власників «МРІЯ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» () було припинено, а 23.06.2008 зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, номер запису 3000295.

З огляду на зазначене для належного оформлення права власності було запропоновано уповноважити голову Загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованої Спілки селян-власників «МРІЯ» підписати акти приймання-передачі виділеного в натурі майна.

14 липня 2023 року відповідний акт було складено та підписано головою Загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованої ССВ «МРІЯ» з одного боку та директором ПП «КОМУНАР» з іншого.

Таким чином, Позивач набув право власності на майно у зв`язку з його виділенням в натурі власнику майнових паїв.

Отже, як було зазначено, підприємством-правонаступником реорганізованої спілки селян-власників «МРІЯ» стало Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» (ідентифікаційний номер 24565646), державну реєстрацію якого було проведено 27 квітня 2000 року.

Відповідно до ст. 37 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (в редакції, яка діяла на момент реорганізації ССВ «МРІЯ») юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої.

Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

В пункті 15 Постанови КМУ від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України» (в редакції, яка діяла на момент реорганізації ССВ «МРІЯ») передбачалось, що у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому присвоюються ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування.

У разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

СВВ «МРІЯ та ТОВ «МРІЯ» мають єдиний ідентифікаційний код - 24565646, а отже ТОВ «МРІЯ» є правонаступником СВВ «МРІЯ».

23 червня 2008 року була проведена державна реєстрація припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» (ідентифікаційний номер 24565646) у зв`язку з визнанням її банкрутом, номер запису 3000295.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців правонаступників припинене ТОВ «МРІЯ» не мало.

Щодо державної реєстрації права власності на виділене в натурі майно, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Пунктом 51 Порядку № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

акт приймання-передання нерухомого майна.

Відповідно до встановленого законом порядку, 02 жовтня 2023 року Позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств до Державного реєстратора Ромоданівської селищної ради Телеш Юлії Володимирівни.

Як зазначено в позові, до заяви Позивачем було подано наступні документи:

1. Установчі документи ПП «КОМУНАР» (засвідчені копії)

2. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ПО №234029 від 10.07.2023 (оригінал).

3. Протокол Загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованого ССВ «МРГЯ» від 14.07.2023 (оригінал)

4. Акт приймання передачі від 14.07.2023 (оригінал)

5. Технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 6-5006-23) (оригінал)

6. Технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 6-5008-23) (оригінал)

7. Довідка № 7019 від 04.07.2023 (оригінал)

8. Довідка № 7020 від 04.07.2023 (оригінал)

9. Квитанції про сплату адміністративного збору (оригінали)

05 жовтня 2023 року державний реєстратор видав рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій № 69604405, № 69603860.

Рішення про відмову у проведені реєстраційних дій було обґрунтоване тим, що на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, а саме: підпис керівника підприємства та печатка, як того вимагає пункт 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У зв`язку з припиненням ТОВ «МРІЯ» (ідентифікаційний номер 24565646), Позивач не може усунути такий недолік, як відсутність відмітки підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, а тому підприємство звернулося до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Частиною першою статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття такого права не встановлена судом.

У статті 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 року у справі № 916/1608/18 підтвердила раніше сформовану правову позицію про те, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно, про що наголошується у постановах ОП КГС ВС від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18 та КГС ВС від 27 червня 2018 року у справі № 921/403/17-г/6.

Позивач володіє та користується визначеним майном задля забезпечення провадження господарської діяльності підприємства, претензій щодо незаконного використання майна до Позивача не надходило.

Як вбачається з Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що належить співвласникам ССВ «МРІЯ» на праві спільної часткової власності, ПП «КОМУНАР» спочатку отримало майно належне співвласникам ССВ «МРІЯ» у користування на умовах оренди, а згодом набуло частину майна у власність шляхом викупу майна у співвласників ССВ «МРІЯ».

Отже, суд приходить до висновку, що позивач фактично у встановленому законом порядку набув право власності на нерухоме майно, проте, з незалежних від нього обставин, позбавлений можливості отримати офіційне визнання і підтвердження зазначеного факту шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч.2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за ПП «Комунар», (, вул. Героїв України, буд. 8, Степанівка, Полтавська область, 38332) право власності на: Будинок механізаторів загальною площею 190,4 м2, Погріб вхідний загальною площею 16,0 м2, Будинок ПММ загальною площею 18,00м2, Ангар для зберігання техніки загальною площею 1526,2 м2, Ємність для зберігання ПММ, що розташовані за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вулиця Центральна, будинок, 81.

3. Визнати за ПП «Комунар», (, вул. Героїв України, буд. 8, Степанівка, Полтавська область, 38332) право власності на: Зерносклад №1 загальною площею 1528,9м2, Зерносклад №2 загальною площею 498,8 м2, Свинарник-маточник загальною площею 853,5м2, Свинарник відгодівельник загальною площею 527,7м2, Свинарник-дорощування загальною площею 785,4м2, Кормоцех загальною площею 316,7м2, Будинок тваринника загальною площею 39,2 м2, Зерносклад № 3 загальною площею 725,5м2, Вагову (30т.) з приміщенням загальною площею 32,4м2, Башню Рожновського, Артезіанську свердловину, що розташовані за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Семенівка, вулиця Центральна, будинок 129.

Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.