ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19 червня 2024 року Справа № 906/967/23
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Розізнана І.В.
секретар судового засідання Петрук О.В.,
представники учасників справи:
позивача - не з`явився;
відповідача - Якименко М.М.;
третьої особи - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича про розподіл судових витрат у справі №906/967/23
за позовом Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича
до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»,
в особі Філії «Білокоровицьке лісове господарство» Державного спеціалізо-
ваного господарського підприємства «Ліси України»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю
«Українська енергетична біржа»
про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафу,-
У провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебувала апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича на рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у справі №906/967/23
За наслідками розгляду справи, постановою від 29.05.2024 Північно-західний апеляційний господарський суд задоволив апеляційну скаргу ФОП Гаврилюка В.Г. на рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у справі №906/967/23, рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким позов ФОП Гаврилюка В.Г. задоволив.
Витребувано у Державного спецiалiзованого господарського пiдприємства «Лiси України» в особi Фiлiї «Білокоровицьке лiсове господарство» Державного спецiалiзованого господарського пiдприємства «Лiси України» та зобов`язано передати ФОП Гаврилюку В.Г. майно, а саме: необ-роблену деревину стандартизовану в лот, с.Круглі лісоматеріали, Сосна, в загальному об`ємі 80 м.куб., зокрема:
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 25-29, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 10 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 30-34, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 10 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 35-39, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 5 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 40-49, довжина 3-6 м, клас якості «В», всього 5 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 25-29, довжина 3-6 м, клас якостi «С», всього 25 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 30-34, довжина 3-6 м, клас якості «С», всього 15 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 35-39, довжина 3-б м, клас якості «С», всього 5 м.куб;
- лісоматеріали круглі породи Сосна, група діаметрів 40-49, довжина 3-6 м, клас якості «С», всього 5 м.куб, реалізовану під час аукціону 02.02.2023 та набуту ФОП Гаврилюк О.Г., від-повідно до договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023.
Присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 2 909,00 грн штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №45 від 02.02.2023, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 7 246,80 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Крім того, присуджено до стягнення з ФОП Гаврилюка О.Г. в дохід Державного бюджету 4026,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.(т.3, арк.справи 107-111).
04.06.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява пред-ставника ФОП Гаврилюка В.Г. адвоката Єгорова С.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/967/23.(т.3, арк.справи 114-116).
Ухвалою суду від 10.06.2023 розгляд заяви призначено на 19.06.2023.(т.3, арк.справи 122).
13.06.2024 через систему «Електронний суд» від третьої особи надійшла заява про розгляд заяви без участі уповноваженого представника ТОВ «Українська енергетична біржа» та зазначено, що в питання розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі покладаються на розсуд суду.(т.3, арк.справи 124).
Від представника Відповідача адвоката Якименко М.М. на адресу суду надійшли наступні документи:
- 13.06.2024 заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена апеляційним судом (т.3, арк.справи 129-130);
- 19.06.2024 заперечення у справі щодо заяви про ухвалення додаткового рішення (т.3, арк. справи 135-138).
В судовому засіданні апеляційної інстанції 19.06.2024, представник Відповідача надав свої пояснення, просив заяву про розподіл судових витрат залишити без розгляду. Інші учасники справи явки своїх представників у судове засідання апеляційної інстанції 19.06.2024 не забезпе-чили, причин неявки не повідомили, проте така неявка не перешкоджає розгляду заяви, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов`язковою.
Розглянувши заяву ФОП Гаврилюка В.Г., апеляційний господарський суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
За приписами ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судо-чинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.(ст.15 ГПК України).
Відповідно до ст.16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Розглядаючи клопотання, колегія суддів враховує, що судові витрати, відповідно до приписів статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаход-женням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до ст.126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну прав-ничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на про-фесійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу ад-воката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Матеріалами справи стверджується, що в тексті апеляційної скарги Позивач зазначив, що очікує понести витрати на правову допомогу адвоката при підготовці апеляційної скарги та витрати пов`язані з представництвом інтересів позивача в апеляційному суді в сумі 13 000,00 грн, остаточний розрахунок яких буде надано адвокатом пізніше по факту надання таких послуг.
Поруч з тим, подаючи заяву про ухвалення додаткового рішення представник ФОП Гаврилюка В.Г. зазначив, що подає дану заяву оскільки судом не вирішено питання про пере-розподіл судових витрат понесених на правову допомогу Позивачем, докази понесення яких були подані разом із заявою представника позивача в суд першої інстанції 01.03.2024, однак у стягненні яких було відмовлено у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.(т.3, арк.справи 114-116). До заяви Позивач долучив свідоцтво адвоката на ім`я Єгорова Сергія Олександровича №498 від 23.07.2010, а також заяву про розподіл витрат на правову допомогу від 01.03.2024 разом з додатками. Дані додатки не були надіслані разом із заявою від 03.06.2024, однак містяться в матеріалах справи, оскільки вже подавалася до суду першої інстанції раніше.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ФОП Гаврилюк В.Г. просить суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення про перерозподіл судових витрат понесених Позивачем на правову допомогу в суді першої інстанції і докази понесення яких були подані разом із заявою від 01.03.2024 представником Позивача до суду першої інстанції, однак у стягненні яких було відмовлено судом першої інстанції у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.
Як вбачається з апеляційної скарги, Позивач покликається на п.14 ст.129 ГПК України, яким визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Натомість колегія суддів звертає увагу, що рішенням господарського суду Житомирської області від 11.03.2024 у даній справі в задоволенні позову було відмовлено. Додаткове рішення судом першої інстанції не ухвалювалося. Поруч з тим, за наслідками перегляду рішення господарського суду Житомирської області від 11.03.2024, оскаржуване рішення було скасовано та здійснено перерозподіл судових витрат, а саме, присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 7 246,80 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Досліджуючи зазначені обставини колегія суддів звертає увагу, що оскільки Скаржником при поданні апеляційної скарги не було заявлено про перерозподіл судових витрат понесених в суді першої інстанції, а заявлялося лише очікувані витрати пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, то суд апеляційної інстанції здійснив розподіл судових витрат у вигляді розподілу судового збору за наслідками розгляду апеляційної скарги Позивача.
Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для виз-начення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійсне-них ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має спла-тити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382 цс19) дослідивши аналогічні правовідносини, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принци-пово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи міститься лише копія Договору про надання правової допомоги від 28.06.2023, відповідно до п.3.2 якого сторони погодили розмір гонорару у фіксованій сумі при розгляді справи в суді першої інстанції.
Таким чином, хоч в тексті апеляційної скарги Позивач і зазначив попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, які очікує понести в суді апеляційної інстанції, однак в передбачений ст.129 ГПК України строк не надав суду апеляційної інстанції доказів понесення таких витрат, які б підтверджували надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, зокрема: договір про надання правової допомоги (Договір від 28.06.2023, детальний опис робіт (наданих послуг), акт виконаних робіт (наданих послуг), рахунки та інші.
З урахуванням наведеного, за відсутності договору про надання правової допомоги, а також акту виконаних робіт (наданих послуг), апеляційний суд позбавлений можливості встановити підстави надання послуг з правової допомоги, обсяг наданих послуг адвокатом Єгоровим Сергієм Олександровичем та відповідно вартість цих послуг. При цьому попереднього розрахунку наданих послуг недостатньо для визначення фактично наданих послуг та кінцевої їх вартості.
Із зазначених мотивів, витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допо-могу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про від-шкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верхов-ного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Як свідчить стала практика суду, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком.
Тому, з урахуванням наведеного, а також положень ст.13 ГПК України, за змістом якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учас-ники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передба-чених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, встановивши порушення Позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме: ненадання суду апеляційної інстанції оригіналу чи належним чином завіреної копії договору про надання правової допомоги, акту прийняття наданих послуг, детального опису наданих послуг, з якого було б можливо встановити розмір витрат за надані послуги згідно дого-вору про надання правової допомоги, колегія суддів вважає, що заяву Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції належить залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 126, 129, 244, 287 ГПК України, Північно-західний апеляцій-ний господарський суд
1. Заяву Фізичної особи підприємця Гаврилюка Володимира Григоровича про розподіл судових витрат у справі №906/967/23 залишити без розгляду.
2. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її прийняття.
3. Матеріали справи №906/967/23 повернути до господарського суду Житомирської області.
Головуючий суддя Грязнов В.В.
Суддя Павлюк І.Ю.
Суддя Розізнана І.В.