ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/526/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області (64700, Одеська обл., м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого, буд. 8) в інтересах держави в особі Роздільнянської міської ради Одеської області (67400, Одеська обл., Роздільнянський р-н, м. Роздільна, вул. Муніципальна, буд. 17, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 34, )

про стягнення, розірвання договору, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, -

за участю учасників справи:

прокурор Шафарчук О.В.

від інших учасників справи: не з`явились

Суть спору: Керівник Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Роздільнянської міської ради Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа, в якому просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа на користь Роздільнянської міської ради Одеської області суму основної заборгованості за оренду земельної ділянки у розмірі 20607,66 грн.;

- розірвати договір оренди землі, загальною площею 16,0432 га, з кадастровим номером :01:001:0248, укладений 28.01.2021 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 03.02.2021 за №40422151 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0248, площею 16,0432 га, розташованої на території Роздільнянської міської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), що була проведена на підставі договору, укладеного 28.01.2021 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа повернути Роздільнянській міській раді Роздільнянського району Одеської області земельну ділянку площею 16,0432 га нормативною вартістю 137607,01 грн. з кадастровим номером :01:001:0248.

В обґрунтування позовних вимог прокурор із посиланням на необхідність відновлення порушеного права місцевої територіальної громади вказує на систематичну несплату відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою, що є порушенням умов договору оренди від 28.01.2021 та на переконання прокурора вказані обставини є підставою для стягнення заборгованості з орендної плати та припинення договірних відносин.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/526/24; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.03.2024 о 14:15; залучено Головне управління Держгеокадастру в Одеській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 20.02.2024 визначено, що датою та часом підготовчого засідання є 22.03.2024 о 14:15. У підготовчому засіданні 22.03.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 19.04.2024 о 15:00.

08.04.2024 за вх.№14410/24 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, як залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа підтримує позовні вимоги прокурора та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Підготовче засідання 19.04.2024 о 15:00 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 24.04.2024 підготовче засідання призначено на 10.05.2023 о 09:40. У підготовчому засіданні 10.05.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.05.2024 о 12:30.

У судовому засіданні 30.05.2024 прокурор просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач та третя особа у судове засідання 30.05.2024 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Відповідач у підготовчі та судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідань повідомлений належним чином, повідомлявся шляхом доставлення відповідачу до його електронного кабінету ухвал суду, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку. Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відтак, господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/526/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 30.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, господарський суд встановив:

28.01.2021 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (орендодавець, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа (орендар, відповідач) був укладений договір оренди землі №7.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець, на підставі протоколу проведення земельних торгів за лотом №4656 від 28.01.2021 №1/4656, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Одеської області, Роздільнянського району, Роздільнянської міської ради (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0248.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 3.1, 3.2 договору в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 16,0432 га, у тому числі: 16,0432 га - пасовища, що розташована на території Одеської області, Роздільнянського району, Роздільнянської міської ради (за межами населеного пункту); кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:0248; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного станом на 01.01.2021 складає 137607,01 грн та підлягає щорічній індексації; договір укладено на строк 7 (сім) років; право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації відповідно до закону.

За п.п. 4.1-4.4 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок в УДКСУ м. Роздільна Одеської області у розмірі 11175,00 грн. за 1 (один) рік, відповідно до протоколу проведення земельних торгів за лотом №4656 від 28.01.2021 №1/4656, що становить 8,12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2021 та складає 931,25 грн. за один місяць; орендна плата за перший рік користування земельною ділянкою сплачується орендарем протягом трьох банківських днів з дня підписання цього договору, за виключенням сплаченого гарантійного внеску, у розмірі 3303,00 грн.; орендна плата вноситься орендарем не пізніше 28-го числа місяця, наступного за звітним, у розмірі, встановленому пунктом 4.1 договору, за кожен місяць; річна орендна плата протягом дії договору без внесення до нього змін визначається із діючої нормативно грошової оцінки, яка кумулятивно індексується станом на 1 січня поточного року на коефіцієнт індексації Кі; у разі набуття чинності нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є об`єктом цього договору, сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

У відповідності до п.п. 5.1-5.3 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Умовами п.6.1 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з п.п. 8.4.6, 8.4.14 договору орендар зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату; самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 11.3 договору сторони передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, у тому числі вимог пунктів 5.5, 8.4.5, 8.4.13, а також внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати.

Відповідно до п.11.6 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

За п.п. 14.1-14.3 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами; реєстрація права оренди здійснюється відповідно до закону та після виконання орендарем обов`язків, встановлених п.8.4.1 цього договору; земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди відповідно до закону.

В матеріалах справи наявні невід`ємні частини договору, а саме: кадастровий план земельної ділянки; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; агрохімічний паспорт земельної ділянки.

Також в матеріалах справи наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна - земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248, відповідно до якої:

- з актуальної інформації про речове право (номер відомостей про речове право 40850364) вбачається, що 02.03.2021 за Роздільнянською міською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку :01:001:0248;

- з актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право 40422151) вбачається, що 03.02.2021 на підставі договору оренди землі №7 від 28.01.2021 за орендарем ТОВ Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа зареєстровано право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248.

В матеріалах справи наявний витяг №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (дата формування витягу - 16.11.2023), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248 становить 137607,01 грн.

У претензії від 06.07.2022 №556 щодо погашення заборгованості за договорами оренди позивач повідомив відповідача, зокрема, що у зв`язку з набранням чинності 27.05.2021 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021р №1423-ІХ, зокрема, земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0248 перейшла у комунальну власність Роздільнянської міської ради Одеської області та зазначено рахунок для сплати орендної плати та про необхідність сплатити заборгованість з орендної плати, зокрема, за договором №7.

У повідомленні від 06.07.2022 №557 позивач повторно повідомив відповідача про перехід, зокрема, земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248 у комунальну власність Роздільнянської міської ради Одеської області та запропонував у випадку необхідності внести відповідні зміни до договору оренди землі №7 щодо нового власника вищезазначеної земельної ділянки, повідомити про це Роздільнянську міську раду протягом 10 днів з моменту отримання даного повідомлення.

У листі від 06.07.2022 №553 позивач просив прокурора вжити заходи щодо дотримання ОПСВП Рідна природа норм діючого законодавства та сприяти у вирішенні питання припинення права користування земельними ділянками комунальної власності Роздільнянської міської ради Одеської області, зокрема, земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0248, що перебуває в оренді у ОПСВП Рідна природа.

У листі від 11.07.2022 №62-1309ВИХ-22 прокурор просив позивача надати, зокрема, обґрунтований розрахунок суми наявної заборгованості сільськогосподарським підприємством ОПСВП Рідна природа перед Роздільнянською міською радою та надати належним чином завірені копії наявних договорів оренди міської ради з сільськогосподарським підприємством ОПСВП Рідна природа (з додатками), зокрема, щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248.

У відповідь на лист прокурора від 11.07.2022 №62-1309ВИХ-22 позивач, листом від 13.07.2022 №606 надав прокурору запитувану інформацію, зокрема, щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248.

У відповідь на претензію №556 від 06.07.2022, ТОВ Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа листом №0108/2022-РП від 01.08.2022 просило позивача відкласти оплату заборгованості за договором оренди землі №59 від 04.06.2020, так як ця заборгованість виникла внаслідок випадків або непереборної сили, які продовжуються до теперішнього часу, що підтверджується відповідним листом ТТП, листом Мінекономіки №3102-06/32776-06 від 25.05.2020 та листом Комітету з питань аграрної та земельної політики ВРУ №04-11/8-102105 від 16.06.2020.

В матеріалах справи наявний акт обстеження земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248 від 31.08.2023, здійснений комісією Роздільнянської міської ради Одеської області.

У листі від 20.11.2023 Головне управління ДПС в Одеській області повідомило прокурора, зокрема, що згідно з даними ІКС по ТОВ ОПСВП Рідна природа станом на 30.09.2023 по Роздільнянській ТГ по коду бюджетної класифікації 18010600 Орендна плата з юридичних осіб рахується заборгованість у сумі 5671760,20 грн.

У листі від 22.11.2023 №1234 позивач повідомив прокурора, зокрема, що заходи щодо усунення порушень, у тому числі в судовому порядку, зокрема, за договором оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0248 Роздільнянською міською радою не приймались.

У листі від 15.12.2023 Головне управління ДПС в Одеській області повідомило прокурора, зокрема, що повідомлень від ТОВ ОПСВП Рідна природа щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку не надходило.

Також в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості ТОВ ОПСВП Рідна природа за договором №7 від 28.01.2021 (земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0248), відповідно до якого за період січень 2022 року - листопад 2023 року розмір заборгованості складає 20607,66 грн.

У повідомленні від 07.02.2024 №62-476ВИХ-24 прокурор повідомив Роздільнянську міську раду Одеської області, що прокурором в порядку господарського судочинства буде скеровано до суду позовну заяву на захист інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Роздільнянської міської ради Одеської області до ТОВ ОПСВП Рідна природа про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки у сумі 20607,66 грн.

Неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі №7 від 28.01.2021 щодо сплати орендних платежів стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі Роздільнянської міської ради Одеської області до господарського суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Отже, прокурор звертаючись до суду в інтересах держави, має визначити компетентний орган та довести у чому полягає невжиття компетентним органом заходів для захисту порушених прав, які підлягають захисту у спосіб, який обрав прокурор, і зокрема, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як вказує прокурор, підставою для представництва прокурором є порушення інтересів держави, які спричинені невиконанням ТОВ ПСВП Рідна природа обов?язків, передбачених укладеним договором та законом, а саме: систематичною несплатою орендних платежів та як наслідок обмеженням бюджетних надходжень, що в свою чергу підриває засади бюджетного процесу щодо наповнення місцевого бюджету, призводить до порушення економічних інтересів держави (недоотримання коштів місцевим бюджетом), нецільового використання земельної ділянки, необхідність захисту яких покладено на органи прокуратури (п.3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України); Роздільнянська міська рада Одеської області обізнана про порушення інтересів держави, усвідомлює такі порушення, має повноваження щодо ініціювання питання стягнення коштів та розірвання договору оренди у судовому порядку відповідно до вищенаведених положень законодавства, проте всупереч інтересам держави за їх захистом до суду не звертається.

Відповідно до п.24 Перехідних положень ЗК України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що визначені у вказаному пункті; земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки; інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом; перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Як вбачається з актуальної інформації про речове право (номер відомостей про речове право 40850364), 02.03.2021 за Роздільнянською міською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку :01:001:0248. Таким чином, до Роздільнянської міської ради Одеської області перейшли всі права та обов`язки орендодавця за договором оренди, а тому міська рада в даному випадку є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В подальшому, прокурор звернувся до позивача з повідомленням від 07.02.2024 №62-476ВИХ-24 в порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру про намір звернутися до суду із відповідним позовом.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 23 Закону України Про прокуратуру для представництва прокурором інтересів держави в суді та можливість розгляду позовних вимог по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 ст. 141 ЗК України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки; у разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею; внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору; вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

За ч.1 ст. 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України Про оренду землі орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За ч.1 ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно з ч.3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Частиною 1 статті 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов?язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Такого висновку дійшла Об?єднана палата Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18).

Право сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом, не є тотожнім праву на таке розірвання, а свідчить про наявність спору про розірвання договору, який підлягає вирішенню судом з урахуванням усіх істотних обставин (пункт 6.44 постанови Великої палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №920/418/19).

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що даний спір виник на підставі укладеного договору оренди землі №7 від 28.01.2021, яким було передано відповідачу в строкове, платне користування земельну ділянку площею 16,0432 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0248. При цьому, умовами договору встановлено обов`язок орендаря (відповідача) вносити орендну плату не пізніше 28-го числа кожного місяця, наступного за звітним.

Господарський суд вказує, що відповідач, отримавши в оренду спірну земельну ділянку, в порушення вищевказаних норм законодавства та умов договору, не сплатив орендну плату в сумі 20607,66 грн. за період з січня 2022 року по листопад 2023 року, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, наявним розрахунком, який прийнято судом до уваги, факт несплати орендних платежів за вказаний період відповідачем не спростовано, а тому господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовної вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 20607,66 грн. заборгованості.

Господарський суд зазначає, що з урахуванням того, що відповідач протягом тривалого часу не виконує зобов`язання по перерахуванню орендної плати, чим порушує одну з істотних умов договору та значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував, укладаючи договір, суд вважає обґрунтованою та доведеною позовну вимогу прокурора про розірвання договору оренди землі №7 від 28.01.2021.

Щодо похідної вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права оренди, господарський суд вказує, що оскільки судом встановлено порушення відповідачем умов договору оренди, як наслідок судом було постановлено про необхідність розірвання спірного договору оренди, враховуючи, що право оренди за відповідачем було зареєстровано на підставі розірваного договору оренди, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги прокурора про скасування відповідної державної реєстрації права оренди за відповідачем.

Враховуючи вищевстановлені судом обставини та висновки, зокрема, щодо порушення відповідачем умов договору оренди землі та розірвання договору оренди землі, господарський суд вказує, що у зв`язку з розірванням договору орендар (відповідач) позбавляється права користування земельною ділянкою та з урахуванням того, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку, господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги прокурора про зобов`язання відповідача повернути позивачу як власнику землі земельну ділянку площею 16,0432 га з кадастровим номером :01:001:0248.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи вищевстановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Роздільнянської міської ради Одеської області в повному обсязі. При цьому, господарський суд зазначає, що прокурором подано суду достатньо доказів на обґрунтування позовних вимог, а відповідачем не подано жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Роздільнянської міської ради Одеської області - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20, ) на користь Роздільнянської міської ради Одеської області (67400, Одеська обл., Роздільнянський р-н, м. Роздільна, вул. Муніципальна, буд. 17, ) 20607 /двадцять тисяч шістсот сім/ грн. 66 коп. заборгованості.

3.Розірвати договір оренди землі, загальною площею 16,0432 га з кадастровим номером :01:001:0248, укладений 28.01.2021 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 34, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20, ).

4.Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 03.02.2021 за №40422151 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0248, площею 16,0432 га, розташованої на території Роздільнянської міської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), що була проведена на підставі договору, укладеного 28.01.2021 між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа.

5.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20, ) повернути Роздільнянській міській раді Роздільнянського району Одеської області (67400, Одеська обл., Роздільнянський р-н, м. Роздільна, вул. Муніципальна, буд. 17, ) земельну ділянку площею 16,0432 га, нормативною вартістю 137607,01 грн. з кадастровим номером :01:001:0248.

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство Рідна природа (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20, ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, ) 12112 /дванадцять тисяч сто дванадцять/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18 червня 2024 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, періодичну відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля