ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. Справа№ 911/2593/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Будник К.А.

від відповідача - Гринчук О.Ю.

від третьої особи - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 р. (повний текст складено 20.02.2024 р.)

у справі № 911/2593/23 (суддя - Щоткін О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення ,62 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" про зобов`яння повернути в натурі безпідставно набуте майно, а саме природний газ в обсязі 42538576,48 куб. м.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відбір природного газу у обсязі 42538576,48 куб. м. здійснений Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" за межами правовідносин, що врегульовані укладеними договорами, а тому, вказаний обсяг газу підлягає поверненню позивачу в натурі, як безпідставно набуте майно на підставі ст. 1212 ЦК України.

У жовтні 2023 року позивач звернувся із заявою про зміну предмета позову, у якій просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ,62 грн вартості безпідставно набутого майна - природного газу.

Вказана заява про зміну предмета позову мотивована тим, що природний газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернутий.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.01.2024 р. у справі № 911/2593/23 у задоволенні позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що у січні - квітні 2021 року природний газ був відібраний відповідачем з ресурсу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без згоди останнього та не на підставі укладених між сторонами договорів, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний відшкодувати вартість безпідставно набутого майна.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 911/2593/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/2593/23.

До суду 27.03.2024 р. надійшли матеріали справи № 911/2593/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2593/23 та призначено до розгляду на 30.04.2024 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 04.06.2024 р. після надання представниками сторін пояснень по суті апеляційної скарги.

У судовому засіданні 04.06.2024 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду скарги в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали від 01.04.2024 р. про відкриття апеляційного провадження було доставлено учасникам справи до електронних кабінетів, доказом чого є довідки про доставку електронного документа, що містяться в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про поновлення провадження у справі № 911/2593/23 від 01.04.2024 р. оприлюднена у реєстрі 03.04.2024 р.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання належним чином повідомленого представника третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

02.10.2020 р. на підставі Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 р. (далі - Положення № 867), між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" (далі - споживач) було укладено договори постачання природного газу № 20/21-1255-ТЕ-17, № 20/21-1256-БО-17, № 20/21-1257-КП-17 та № 20/21-1258-ЕЕ-17 (далі - договори).

Відповідно до п. 1.1 договорів постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Пунктами 2.1 договорів сторони погодили обсяг (об`єм) замовленого споживачем природного газу, який постачальник передає споживачу, зокрема у період із січня по квітень 2021 року, у тому числі місяцях:

- у січні 2021 року: 3200 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 510тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 58 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 9332 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17;

- у лютому 2021 року: 2582 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 413 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 46 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 8204 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17;

- у березні 2021 року: 2105 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 342 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 37 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 8957 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17;

- у квітні 2021 року: 263 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 44 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 5 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 1625 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17.

Як передбачено п. 3.2 договорів, постачання природного газу за цими договорами здійснюється постачальником виключно за умови одночасного виконання всіх таких умов: 1) виконання споживачем вимог пункту 11 Положення № 867 від 19.10.2018 р.; 2) включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника, розмішеного на інформаційній платформі оператора ГТС. Включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог п. 11 Положення № 867; 3) відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Згідно з п. 3.3 договорів, якщо споживач порушив умови пункту 11 Положення № 867, постачальник протягом періоду порушення вимог пункту 11 Положення № 867 не здійснює постачання природного газу за цими договорами та не передає споживачу замовлений згідно пункту 2.1 цих договорів обсяг (об`єм) природного газу.

У відповідності до п. 3.4 договорів при настанні обставин, визначених пунктом 3.3 цих договорів, постачальник направляє споживачу повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія цього повідомлення надається споживачу на електронну адресу, зазначену в розділі 12 цих договорів, а також оператору ГРМ, зазначеному в пункті 2.6 цих договорів. Газопостачання припиняється постачальником з дати, зазначеної в повідомленні.

Пунктом 3.5 договорів сторони погодили, що відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення споживачем умов пункту 11 Положення № 867, покладаються виключно на споживача.

За п. 3.6 договорів фізичне припинення постачання природного газу за договорами здійснює оператор ГРМ/ГТС, зазначений в пункті 2.6 цих договорів, відповідно до Правил постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2496.

Відповідно до п. 3.8 договорів приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень пункту 3.3 цих договорів. В акті приймання-передачі природного газу ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в прейскуранті на відповідний період (розміщується на офіційному вебсайті постачальника), також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи.

Згідно з п. 3.10 договорів постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

У відповідності до п. 4.2 договорів ціна за 1000 куб. м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту.

Договори набирають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діють в частині постачання природного газу до 30.04.2021 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договорів),

В подальшому, у період з 26.10.2020 р. по 28.04.2021 р. між постачальником та споживачем було укладено по сім додаткових угод до кожного договору, якими, зокрема, доповнено п. 4.2 договорів з визначенням на кожен місяць ціни за 1000 куб. м природного газу, у тому числі:

- додатковими угодами № 4 від 29.01.2021 р. визначено, що ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.01.2021 р. по 31.01.2021 р. (включно) за договорами складає 7331,45 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8797,74 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.01.2021 р. по 31.01.2021 р. (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 7455,61 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8946,73 грн;

- додатковими угодами № 5 від 26.02.2021 р. визначено, що ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.02.2021 р. по 28.02.2021 р. (включно) за договорами складає 6841,15 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8209,38 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.02.2021 р. по 28.02.2021 р. (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 6965,31 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8358,37 грн;

- додатковими угодами № 6 від 26.03.2021 р. визначено, що ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.03.2021 р. за договорами складає 6279,77 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7535,724 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.03.2021 р. природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 6403,93 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7684,72 грн;

- додатковими угодами № 7 від 28.04.2021 р. визначено, що ціна за 1000 куб. м природного газу з 01.04.2021 р. по 30.04.2021 р. (включно) за договорами ПСО складає 6522,860 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7827,432 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.04.2021 р. по 30.04.2021 р. (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 6647,02 грн за 1000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7976,42 грн.

11.02.2021 р. листом № 219 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" направило Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для підписання акти приймання-передачі природного газу за січень 2021 року до укладених договорів.

04.03.2021 р. листом № 322 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" направило Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для підписання акти приймання-передачі природного газу за лютий 2021 року до укладених договорів.

06.04.2021 р. листом № 463/02 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" направило Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для підписання акти приймання-передачі природного газу за березень 2021 року до укладених договорів.

06.05.2021 р. листом № 592 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" направило Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для підписання акти приймання-передачі природного газу за квітень 2021 року до укладених договорів.

20.09.2021 р. листом № 1090/02 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" направило Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" для підписання акти приймання-передачі природного газу за січень - квітень 2021 року до укладених договорів.

Однак вказані акти приймання-передачі природного газу були повернуті Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без підписання.

Повертаючи без підписання акти приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2021 року, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказало, що Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" порушило вимоги п. 11 Положення № 867 щодо розрахунків, у зв`язку з чим у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відсутні правові підстави для постачання природного газу у січні - квітні 2021 року.

При цьому, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" сформувало повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання, адресовані Приватному акціонерному товариству "Білоцерківська ТЕЦ", а саме: повідомлення № 23/3-1597-20 від 29.12.2020 р., повідомлення № 23/3-142-21 від 27.01.2021 р., повідомлення № 23/3-249-21 від 26.02.2021 р., повідомлення № 23/3-389-21 від 26.03.2021 р.

У вказаних повідомленнях Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" також вказало, що Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" не виконує жодної з вимог пункту 11 Положення № 867 щодо розрахунків, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для постачання природного газу у січні, лютому, березні та квітні 2021 року. Позивач також повідомив про необхідність проведення термінових розрахунків відповідно до вимог Положення № 867 та умов укладених договорів постачання природного газу. У разі невиконання вимог Положення № 867 щодо розрахунків, керуючись пунктами 13, 20 розділу II Правил постачання природного газу, пунктом 1 розділу 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем, Порядком пооб?єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 р. № 1687, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вимагало самостійно припинити газоспоживання, починаючи із часу та дати, вказаних у відповідних повідомленнях.

Згідно з відомостями інформаційної платформи, у січні - квітні 2021 року оператор газотранспортної системи зареєстрував постачальника Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ЕІС код постачальника 56X502) за споживачем Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" (ЕІС код споживача 56XO0000UIGN6009) на інформаційній платформі.

Відповідно до відомостей інформаційної платформи, а також відповідно до інформації щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС кодом 56XO0000UIGN6009 в період з 01.01.2021 р. по 30.04.2021 р., у січні - квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" спожило природний газ загальним обсягом 42538576,48 куб. м, а саме: 12427348,73 куб. м - у січні 2021 року; 11226736,98 куб. м - у лютому 2021 року; 12983886,73 куб. м - у березні 2021 року; 5900604,04 куб. м - у квітні 2021 року.

Як передбачено абзацом 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

За змістом глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи подача замовником послуг транспортування обсягів природного газу в газотранспортну систему протягом кожної газової доби повинна дорівнювати сукупності відборів таким замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи протягом цієї газової доби. Коли сукупна добова подача замовником природного газу в газотранспортну систему менша за сукупний відбір цим замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи виникає негативний небаланс.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу I Кодексу газотранспортної системи: алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників; небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації; плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу; інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді вебдодатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з абзацом 1 пункту 7 глави 6 розділу XII Кодексу газотранспортної системи алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника, та відноситься на нього оператором газотранспортної системи до моменту припинення постачання природного газу такому споживачу в установленому порядку, крім випадків, передбачених у цьому пункті.

23.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" (далі - оператор) та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - замовник) було укладено договір № транспортування природного газу (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 8.4 договору, у редакції додаткової угоди № 1 від 23.06.2020 р., вартість замовленої потужності замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У відповідності до п. 9.1 договору, у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

За п. 9.2 договору, у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Як передбачено п. 9.3 договору, у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Відповідно до п. 9.6 договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 6 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

На виконання договору транспортування природного газу № 23.12.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" склало односторонні акти щодо здійснення врегулювання щодобових небалансів Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", у яких містяться відомості про щодобові обсяги небалансів, загальні обсяги щодобових небалансів протягом газового місяця, ціни, вартість щодобових небалансів, загальна вартість щодобових небалансів протягом газового місяця та сума плати замовника за добовий небаланс за відповідний газовий місяць або розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику за газовий місяць.

Відповідно до акту № 01-2021- від 31.01.2021 р. за газовий місяць січень 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС" здійснило врегулювання щодобових небалансів Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обсягом 34413481,26 куб. м на загальну суму 181906870,55 грн.

Відповідно до акту № 02-2021- від 28.02.2021 р. за газовий місяць лютий 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС" здійснило врегулювання щодобових небалансів Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обсягом 31942646,81 куб. м на загальну суму 183579043,52 грн.

Відповідно до акту № 03-2021- від 31.03.2021 р. за газовий місяць березень 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС" здійснило врегулювання щодобових небалансів Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обсягом 49144179,14 куб. м на загальну суму 457324576,13 грн.

Відповідно до акту № 04-2021- від 30.04.2021 р. за газовий місяць квітень 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС" здійснило врегулювання щодобових небалансів Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обсягом 25985870,14 куб. м на загальну суму 238068148,23 грн.

Позивач вказує, що обсяги щодобових небалансів у зазначених актах включають у себе також спірний обсяг відібраного відповідачем природного газу у січні - квітні 2021 року.

Згідно з виписками банку по рахунку Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за 19.02.2021 р., за 19.03.2021 р., за 20.04.2021 р. та за 20.05.2021 р. замовник на виконання договору транспортування природного газу № 23.12.2019 р., на підставі зазначених вище актів, сплатив оператору вартість добових небалансів у повному обсязі.

05.01.2023 р. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ" з вимогою № 23-111/1.4-23 щодо повернення безпідставно набутого майна. Так позивач вказав, що оскільки останнім не було виконано умови п. 11 Положення № 867, а саме обов`язку щодо розрахунків за природний газ, позивачем не здійснювалось постачання природного газу за укладеними договорами у період із січня по квітень 2021 року, однак відповідачем було спожито природний газу в обсязі 42538576,48 куб. м.

У відповідь на вказану вимогу Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" у листі № 109/04 від 25.01.2023р. повідомило, що у період із січня по квітень 2021 року постачання природного газу здійснювалось на підставі укладених з Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорів. Відповідач вказав, що ним було спожито з 01.01.2021 р. по 10.04.2021 р. природний газ в обсязі 42538576,48 куб. м на суму 351864603,98 грн з ПДВ.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення вимог п. 11 Положення № 867 не виконав свої зобов`язання щодо розрахунків з Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", тому у січні - квітні 2021 року постачання Приватному акціонерному товариству "Білоцерківська ТЕЦ" природного газу на підставі договорів не здійснювалося. Водночас відповідач, будучи обізнаним про обов`язок самостійно припинити використання природного газу, не виконало такий обов`язок та у період із січня по квітень 2021 року набуло природний газ загальним обсягом 42538576,48 куб. м без належних правових підстав, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 1212 - 1213 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з п. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 910/9072/17).

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Водночас майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.08.2018 р. у справі № 334/2517/16-ц, від 13.01.2021 р. у справі № 539/3403/17, від 27.01.2021 р. у справі № 910/16334/19, від 04.03.2021 р. у справі № 910/15621/19, від 07.12.2021 р. у справі № 910/13182/20 та від 10.02.2022 р. у справі № 918/339/21.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Як передбачено п. 11 Положення № 867, виробник теплової енергії має право з 01.11.2018 р. по 01.05.2021 р. придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК "Нафтогаз України", зокрема у разі укладення договору постачання природного газу з НАК "Нафтогаз України", крім того, виробнику теплової енергії необхідно виконати одну з таких умов:

- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01.12.2018 р. до 01.04.2019 р. - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна України і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16.11.2018 р. до 01.04.2019 р. та у період з 01.10.2019 р. до 01.05.2021 р. - не нижче 60 відсотків);

- укладення з НАК "Нафтогаз України" договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору;

- подання виробником теплової енергії до НАК "Нафтогаз України" погодженого НАК "Нафтогаз України" та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 р. щодо всіх договорів з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК "Нафтогаз України", та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.

Отже згідно з п. 11 Положення № 867 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" мало право придбавати природний газ у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у разі виконання хоча б однієї із зазначених вище умов.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладених між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" договорів станом на 23.12.2020 р. рівень розрахунків становив 86%, а розмір заборгованості - 587025106,70 грн; станом на 23.01.2021 р. рівень розрахунків становив 85%, а розмір заборгованості - 665089116,67 грн; станом на 23.02.2021 р. рівень розрахунків становив 85%, а розмір заборгованості - 665029397,37 грн; станом на 23.03.2021 р. рівень розрахунків становив 85%, а розмір заборгованості - 645504745,99 грн.

На підтвердження розміру заборгованості за укладеними договорами в матеріалах справи міститься інформація про стан розрахунків Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ" станом на відповідні дати, а також відомості про сальдо та операції щодо Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ".

Крім цього, між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" не укладались договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ" подало до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" графіки погашення заборгованості.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська ТЕЦ", не виконавши жодної із умов п. 11 Положення № 867, продовжило використання природного газу.

Згідно з п. 3.4 укладених договорів при настанні обставин, визначених п. 3.3 договорів (порушення споживачем умов п. 11 Положення № 867), постачальник направляє споживачу повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газопостачання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія цього повідомлення надається споживачу на електронну адресу, зазначену в розділі 12 договорів, а також оператору ГРМ, зазначеному в п. 2.6 договорів (Київоблгаз). Газопостачання припиняється постачальником з дати, зазначеної в повідомленні.

Так, в матеріалах справи містяться повідомлення Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про припинення (обмеження) газопостачання, адресованих Приватному акціонерному товариству "Білоцерківська ТЕЦ", а саме: № 23/3-1597-20 від 29.12.2020 р., № 23/3-142-21 від 27.01.2021 р., № 23/3-249-21 від 26.02.2021 р., № 23/3-389-21 від 26.03.2021 р.

На підтвердження надсилання вказаних повідомлень на адресу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ" позивач надав копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, з яких, за відсутності опису вкладення у цінний лист, неможливо встановити яка конкретно кореспонденція надіслана відповідачу.

Крім цього, всупереч умовам п. 3.4 договорів, копії таких повідомлень надіслані на електронну адресу , хоча електронною адресою Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ" згідно з розділом 12 договорів є .

Надані повідомлення також свідчать про те, що жодне з них, в порушення п. 3.4 договорів, постачальник не надав оператору ГРМ (Київоблгаз).

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що постачальник належним чином та завчасно повідомив споживача про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання.

Відповідно до п. 1 гл. 5 розд. IV Кодексу газотранспортної системи постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.

Як передбачено абз. 1 п. 2 гл. 2 розд. IV Кодексу газотранспортної системи, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Згідно з п. 3 гл. 5 розд. IV Кодексу газотранспортної системи, якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому споживачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). У разі якщо постачальник із спеціальними обов`язками з причин заборгованості споживача (неналежних розрахунків) хоче відмовитись від фізичного постачання природного газу такому споживачу в певному періоді постачання, він повинен ініціювати заходи з припинення (обмеження) газопостачання такому споживачу відповідно до Правил постачання природного газу.

Отже споживач постачальника із спеціальними обов`язками реєструється за таким постачальником на інформаційній платформі в обов`язковому порядку і постачання газу такому споживачеві здійснюється в обов`язковому порядку постачальником із спеціальними обов`язками до припинення постачання природного газу у встановленому порядку.

Як було встановлено вище, у січні - квітні 2021 року оператор газотранспортної системи зареєстрував постачальника Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за споживачем Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" в інформаційні платформі, а тому у відповідності до положень Кодексу газотранспортної системи, з моменту такої реєстрації Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у період із січня по квітень 2021 року мало статус діючого постачальника для споживача - Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська ТЕЦ", а також було відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Крім цього, сторони укладали щомісяця додаткові угоди до договорів, якими вносили зміни до цих договорів, а також визначали ціну природного газу, який постачається за договорами, у тому числі у січні - квітні 2021 року, а також обумовили обов`язок споживача перед постачальником сплатити за використаний природний газ у період із січня по квітень 2021 року за цінами, які встановлені у таких додаткових угодах.

При цьому, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не повідомляло оператора газотранспортної системи про припинення постачання природного газу Приватному акціонерному товариству "Білоцерківська ТЕЦ", незважаючи на те, що відповідно до умов п. 3.4 укладених договорів це є обов`язком позивача.

Згідно із п. 4 гл. 1 розд. X Кодексу газотранспортної системи, якщо за ініціативою замовника послуг транспортування (постачальника) необхідно припинити (обмежити) газопостачання споживачу, стосовно якого він є діючим постачальником, такий замовник послуг транспортування зобов`язаний ініціювати заходи з припинення (обмеження) розподілу (транспортування) природного газу такому споживачу шляхом звернення до оператора газорозподільної системи (оператора газотранспортної системи по прямих споживачах) з одночасним направленням оператору газотранспортної системи через інформаційну платформу повідомлення про таке припинення (обмеження).

При цьому оператори газорозподільної системи (оператор газотранспортної системи по прямих споживачах), на території ліцензованої діяльності яких розташовані споживачі відповідного замовника послуг транспортування, не пізніше двох робочих днів з моменту отримання від замовника послуг транспортування повідомлення про припинення (обмеження) розподілу (транспортування) природного газу зобов`язані повідомити про це відповідних споживачів та розпочати дії з припинення (обмеження) розподілу (транспортування) природного газу в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, враховуючи умови п. 3.4 укладених між сторонами договорів та п. 4 гл. 1 розд. X Кодексу газотранспортної системи, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у зв`язку із порушенням відповідачем п. 11 Положення № 867, було зобов`язано надати оператору газорозподільної системи (Київоблгаз), визначеному у п. 2.6 договорів, копію повідомлення про припинення (обмеження) газоспоживання з метою вчинення оператором газорозподільної системи дій по припиненню (обмеженню) розподілу (транспортування) природного газу споживачу.

Зазначене узгоджується також із п. 3.6 договорів, яким визначено, що фізичне припинення постачання природного газу за цими договорами здійснює оператор ГРМ/ГТС, зазначений в п. 2.6 цих договорів відповідно до Правил постачання природного газу.

Крім цього, відповідно до п. 7 гл. 6 розд. XІІ Кодексу газотранспортної системи алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника, та відноситься на нього оператором газотранспортної системи до моменту припинення постачання природного газу такому споживачу в установленому порядку, крім випадків, передбачених нижче.

У разі письмової вимоги замовника послуг транспортування природного газу, що є постачальником, або оператора газотранспортної системи до оператора газорозподільної системи про припинення розподілу природного газу споживачу замовника, яка подається в установленому законодавством порядку, алокація фактичного обсягу споживання природного газу таким споживачем після строку, установленого законодавством на припинення розподілу природного газу такому споживачу, здійснюється на оператора газорозподільної системи.

У разі письмової вимоги замовника послуг транспортування природного газу, що є постачальником, до оператора газотранспортної системи про припинення транспортування природного газу прямому споживачу замовника, яка подається в установленому законодавством порядку, фактичний обсяг споживання природного газу таким прямим споживачем після строку, установленого законодавством на припинення транспортування природного газу такому прямому споживачу, вноситься до алокації оператора газотранспортної системи.

З матеріалів справи вбачається, що споживання газу Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ" в період із січня по квітень 2021 року віднесено в алокацію Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що свідчить про те, що позивач був діючим постачальником природного газу для відповідача.

Водночас позивач вважає, що відповідач, не дотримавшись умов п. 11 Положення № 867, був зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу та самостійно припинити споживання природного газу, незалежно від заходів припинення (обмеження) газопостачання Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Однак виконання зазначених обов`язків, які передбачені п. 6.2 укладених між сторонами договорів, пов`язується саме із порушенням п. 11 Положення № 867.

Так, виходячи зі змісту п.п. 4 п. 6.2 договорів саме споживач зобов`язаний контролювати власне використання природного газу, що обумовлене виключно необхідністю недопущення відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 10% від замовлених. Обов`язок самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу, відповідно до п.п. 5 п. 6.2 договорів, пов`язується із порушенням споживачем строків оплати за договорами постачання природного газу.

Вбачається, що вимоги позивача не обґрунтовані фактом відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 10% від замовлених чи порушенням строків оплати, за яке договорами передбачена відповідальність споживача, зокрема сплата пені, передбаченої п. 7.2 укладених договорів.

При цьому, обов`язок споживача самостійно припинити (обмежити) використання природного газу саме у разі порушення ним п. 11 Положення № 867 пов`язується із отриманням від постачальника відповідного повідомлення, передбаченого п. 3.4 договорів.

Як було встановлено вище, в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачем таких повідомлень відповідачу.

Зі змісту п. п. 3.2, 3.3, 3.4 укладених договорів вбачається, що припинення постачання природного газу за порушення умов п. 11 Положення № 867 здійснюється саме постачальником, а не споживачем.

Крім цього, норми Закону України "Про ринок природного газу", Правил постачання природного газу, Кодексу газотранспортної системи, Положення № 867 не передбачають, що в разі невиконання п. 11 Положення № 867 припинення постачання природного газу споживачу відбувається автоматично.

Таким чином доводи скаржника про те, що відповідач безпідставно набув природний газ обсягом 42538576,48 куб. м вартістю ,62 грн без згоди позивача є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними доказами у справі.

Доводи скаржника про те, що у січні - квітні 2021 року природний газ був відібраний відповідачем з ресурсу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без згоди останнього та не на підставі укладених між сторонами договорів, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на те, що між сторонами у вказаний період діяли укладені договори та щомісяця укладались додаткові угоди до цих договорів, якими сторони встановлювали ціну для кожного періоду поставки із визначенням обов`язку споживача сплатити постачальнику за використаний з 01.01.2021 р. по 30.04.2021 р. природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про відшкодування відповідачем вартості безпідставно набутого природного газу обсягом 42538576,48 куб. м вартістю ,62 грн є необґрунтованою, недоведеною та не підлягає задоволенню.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 р. у справі № 911/2593/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правильним вирішенням справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 р. у справі № 911/2593/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.06.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран