ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"19" червня 2024 р. м. Львів Справа №907/310/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді І.Б. Малех
суддів В.М. Гриців
О.В. Зварич
секретар судового засідання Залуцький Д.Т.
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення судових витрат, б/н від 03.04.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/984/24 від 03.04.2024)
по розгляду заяви Повного товариства Міський ломбард Зенковець С.М і компанія, б/н від 09.02.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/409/24 від 09.02.2024)
про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 08 лютого 2023 року
у справі №907/310/22
за позовом Повного товариства Міський ломбард Зеньковець С.М. і компанія, м. Ужгород
до відповідача Державного підприємства спеціального зв`язку, м. Київ
про стягнення 669182,46 грн.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились;
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24 квітня 2024 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) у справі №907/310/22 відмовлено в задоволенні заяви Повного товариства Міський ломбард Зенковець С.М і компанія, б/н від 09.02.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/409/24 від 09.02.2024) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 08 лютого 2023 року у справі №907/310/22. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 08 лютого 2023 року у справі №907/310/22 залишено в силі.
При написанні повного тексту постанови встановлено, що залишилось не розглянутим клопотання представника Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення судових витрат, б/н від 03.04.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/984/24 від 03.04.2024) у справі №907/310/22. До даної заяви долучено: копію ордеру серія АІ №1222049 від 14.03.2024 на ім`я адвоката Мазуренко С.О.; копії посадочних документів; копію договору №2784/ДПЗ2309/06/85-2 від 06.09.2023
Згідно даного розрахунку судових витрат Державне підприємство спеціального зв`язку вказує, що попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу по справі становить 20 000,00 грн. та є гонораром, адвоката передбаченого договором про надання правової (правничої) допомоги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09 травня 2024 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) клопотання представника Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення судових витрат, б/н від 03.04.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/984/24 від 03.04.2024) у справі №907/310/22 призначено до розгляду в судове засідання на 15 травня 2024 року.
За клопотання представника відповідача (заявника) розгляд справи відкладено в судове засідання на 05 червня 2024 року.
05.06.2024 в канцелярію суду через систему електронний суд від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача Козинець Ю.С.
05.06.2024 судове засідання у справі №907/310/22 не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по всій Україні.
Відтак, ухвалою суду від 05.06.2024 судове засідання у справі №907/310/22 призначено в судове засідання на 19 червня 2024 року.
Сторони та їхні представники належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 05.06.2024 через електронні кабінети, докази чого містяться в матеріалах справи.
Представники учасників процесу 19.06.2024 в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, відтак, судова колегія ухвали розглядати заяву відповідача по наявних у ній матеріалах.
При постановлені даної ухвали суд виходить з таких мотивів.
Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.
Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (п. 5 ч. 1 ст. 237, п. 2 ч. 5 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Ця норма кореспондується з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частин 2, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України).
Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:
- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);
- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);
- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №907/850/22.
Вище зазначено, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24 квітня 2024 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) у справі №907/310/22 відмовлено в задоволенні заяви Повного товариства Міський ломбард Зенковець С.М і компанія, б/н від 09.02.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/409/24 від 09.02.2024) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 08 лютого 2023 року у справі №907/310/22. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 08 лютого 2023 року у справі №907/310/22 залишено в силі.
03.04.2024 представником Державного підприємства спеціального зв`язку подано клопотання про стягнення судових витрат (розрахунок судових витрат), б/н від 03.04.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/984/24 від 03.04.2024) у справі №907/310/22. До даної заяви долучено: копію ордеру серія АІ №1222049 від 14.03.2024 на ім`я адвоката Мазуренко С.О.; копії посадочних документів; копію договору №2784 від 06.09.2023.
В даному клопотанні представник заявника зазначає, що відповідно до ч.9 ст. 162 ГПК України та з метою дотримання положень ст. ст. 124, 126 ГПК України, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести в зв`язку з розглядом справи в разі відмови позивачу в задоволенні його позову по справі №907/310/22 становить 20 000,00 грн., який складається з участі у судових засіданнях адвоката (24.03.2024 та 03.04.2024), адвокатських запитів та витрат на відрядження. Зазначає, що інші додаткові витрати, які очікує понести відповідач, будуть залежати від кількості судових засідань, а також від обсягу вчинення інших процесуальних дій, в яких прийматиме участь представник відповідача , які пов`язані з розглядом справи.
В подальшому, зазначає в даній заяві , що відповідно до п.1.1. додаткової угоди №2 до договору №2784 про надання правової(правничої) допомоги від 22.02.2024 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання здійснює правову допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені договором №2784 від 06.09.2023 про надання правової (правничої) допомоги, а саме: представництво та захист інтересів клієнта у Господарському суді м. Києва по господарській справі №907/310/22, щодо захисту його інтересів в справі за позовом ПТ «Міський ломбард Зеньковець С.М. і компанія» до клієнта про стягнення з нього грошових коштів, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню фактичні витрати останнього в разі вирішення спору на його користь у розмірі та на умовах визначених додатковою угодою №2 до договору №2784. Таким чином вказує, що попередній розрахунок витрат на правову допомогу по справі становить 20 000,00 грн. та є гонораром адвоката передбаченого договором про надання правничої (правової) допомоги.
У відповідності до вимог ст. 76 ГПК України належними є докази на підставі , яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Заявником, в обґрунтування понесених витрат долучено копію ордеру серія АІ №1222049 від 14.03.2024 на ім`я адвоката Мазуренко С.О.; копії посадочних документів; копію договору №2784 від 06.09.2023.
Однак, в заяві, представник посилається і обґрунтовує свої вимоги додатковою угодою №2 до договору №2784 про надання правової(правничої) допомоги від 22.02.2024, яка в матеріалах справи відсутня, як і відсутнім є акт надання послуг, в зв`язку з чим витрати відповідача на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн. є документально недоведеними.
Отже, відповідно до цього, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання представника Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення судових витрат, б/н від 03.04.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/984/24 від 03.04.2024).
Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 197, 221, 232, 234, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
1. В задоволенні клопотання Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення судових витрат, б/н від 03.04.2024 (вх. № апеляційного суду 01-05/984/24 від 03.04.2024) - відмовити.
2. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку, згідно ст. ст. 287, 288 ГПК України.
3. Ухвалу надіслати сторонам у справі в порядку, визначеному ст.ст. 242, 285 ГПК України.
4. Справу повернути в місцевий господарський суд.
Головуючий суддя І.Б. Малех
Суддя В.М. Гриців
Суддя О.В. Зварич