ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.06.2024м. ДніпроСправа № 904/3203/20

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" на бездіяльність Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

у справі

за позовом Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в особі Новомосковської міської ради, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Відповідача-1: Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, с. Нива Трудова, Дніпропетровська область

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю та зобов`язання відповідача-2 повернути земельну ділянку

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

прокурор: Скрипник К.Ю. (в залі суду) - посвідчення № 078897 від 12.01.2024;

від позивача: не з`явися;

від відповідача-1: не з`явися;

від відповідача-2: не з`явися;

від ДВС: не з`явися.

РУХ СПРАВИ.

Новомосковська місцева прокуратура Дніпропетровської області в особі Новомосковської міської ради звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" про скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю та зобов`язання відповідача-2 повернути земельну ділянку.

Рішенням суду від 18.01.2021 позовні вимоги задоволено частково.

На виконання вищевказаного рішення суду, 16.02.2021 було видано накази.

Через канцелярію суду, 13.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" надійшла скарга на бездіяльність Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скороход Тетяни Миколаївни, яка полягає у невчиненні дій щодо закінчення виконавчого провадження №64884810;

- зобов`язати заступника начальника Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скороход Тетяну Миколаївну закінчити виконавче провадження № 64884810 з примусового виконання виконавчого документа зобов`язального характеру - наказу № 904/3203/20, виданого 16.02.2021 Господарським судом Дніпропетровської області, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ч. 3, 4 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 20.05.2024 прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" на бездіяльність Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та призначити її до розгляду у судовому засіданні на 03.06.2024.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СКАРЖНИКА.

В обґрунтування поданої скарги відповідач-2 зазначив, що на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20, 16.02.2021 було видано наказ, зокрема, про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2 кв.м. (додаткові відомості: А - торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, ІІ - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце).

За твердженням скаржника, вказаний виконавчий документ було пред`явлено стягувачем для примусового виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (в подальшому реорганізоване у Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скаржник зазначив, що постановою державного виконавця від 18.03.2021 відкрито виконавче провадження №64884810.

За твердженням скаржника, в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем, зокрема, було винесено постанови про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24 000 грн.

Скаржник вказав, що актами державного виконавця від 22.07.2021 та від 09.08.2021 було встановлено факти невиконання боржником рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 у частині знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2кв.м. (додаткові відомості: А - торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, ІІ - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце), що розташовані в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область.

Після цього, як зазначив скаржник, держаним виконавцем були винесені постанови від 23.07.2021 та від 09.08.2021 про накладення на боржника штрафів у розмірах 5 100 грн. та 10200 грн. відповідно.

Скаржник зазначив, що постановою від 18.10.2021 знято арешт з коштів боржника з підстав стягнення у повному обсязі виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафних санкцій, накладених державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій.

Також, за твердженням скаржника державним виконавцем було направлено до Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомлення від 02.12.2021 № 91716/12 про вчинення кримінального правопорушення - невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20.

Державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 64884810 тричі направлялись запити, адресовані Новомосковській окружній прокуратурі Дніпропетровської області, Новомосковській міській раді та Дніпропетровській обласній прокуратурі про надання згоди на додаткове авансування витрат виконавчого провадження або надання пропозицій щодо проведення виконавчих дій, направлених на демонтаж та знесення нежитлової будівлі.

За таких обставин, скаржник вважає, що державним виконавцем вчинені усі дій, направлені на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». Однак, фактично починаючи з 02.12.2021 питання щодо закінчення виконавчого провадження № 64884810 вирішено не було.

Крім того, скаржник зазначив, що вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 фактично виконаним, оскільки земельну ділянку по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, в розумінні вимог Земельного кодексу України, він не займав.

Боржник вказав, що, 09.04.2024 ним було подано до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ч. 4 ст. 64 ЗУ «Про виконавче провадження».

Листом від 29.04.2024 № 17.26-27/65085 державний виконавець повідомив боржника про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження. Що і стало причиною звернення до суду з цією скаргою.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ДЕРЖАВНОГО ВИКОНАВЦЯ.

Державний виконавець заперечив проти задоволення скарги боржника.

Державний виконавець зазначив, що оскільки виконання рішення не потребує обов`язкової участі боржника у проведенні виконавчих дій та приймаючи до уваги те, що, відповідно до п. 20 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача, здійснення дій, направлених на закінчення виконавчого провадження № 64884810 державний виконавець вважає безпідставним.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги боржника.

Прокурор зазначив, що рішення суду у справі № 904/3203/20 до теперішнього часу залишається невиконаним, а боржник вчиняє дії, направлені на умисне ухилення від виконання такого рішення суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТЯГУВАЧА.

Стягувач письмово викладеної правової позиції щодо скарги боржника не надав.

ЩОДО СТРОКІВ ЗВЕРНЕННЯ СКАРЖНИКА ДО СУДУ ЗІ СКАРГОЮ НА ДІЇ ДЕРЖАВНОГО ВИКОНАВЦЯ.

Скаржник у поданій скарзі заявив клопотання про визнання поважними причин пропуску ним строку на подання цієї скарги та поновлення такого строку.

Відповідно до п. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, зі змісту поданої скарги вбачається, що її подано з підстав невчинення державним виконавцем встановлених законом дій у належні строки, тобто, бездіяльності останнього.

Бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим. Тому, слід дійти висновку, що скарга подана боржником із дотримання строків, визначених 341 Господарського процесуального кодексу України.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ ВИКОНАВЧОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20, 16.02.2021 було видано наказ, зокрема, про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2кв.м. (додаткові відомості: А - торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, ІІ - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце).

Вказаний виконавчий документ було пред`явлено стягувачем для примусового виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (в подальшому реорганізоване у Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Постановою державного виконавця від 18.03.2021 відкрито виконавче провадження №64884810.

В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем, зокрема, було винесено постанови про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24 000 грн.

Актами державного виконавця від 22.07.2021 та від 09.08.2021 було встановлено факти невиконання боржником рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 у частині знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2кв.м. (додаткові відомості: А - торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, ІІ - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце), що розташовані в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область.

Внаслідок цього держаним виконавцем були винесені постанови від 23.07.2021 та від 09.08.2021 про накладення на боржника штрафів у розмірах 5 100 грн. та 10 200 грн. відповідно.

Постановою від 18.10.2021 знято арешт з коштів боржника з підстав стягнення у повному обсязі виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафних санкцій, накладених державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій.

Державним виконавцем було направлено до Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомлення від 02.12.2021 № 91716/12 про вчинення кримінального правопорушення - невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20.

Державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 64884810 тричі направлялись запити, адресовані Новомосковській окружній прокуратурі Дніпропетровської області, Новомосковській міській раді та Дніпропетровській обласній прокуратурі про надання згоди на додаткове авансування витрат виконавчого провадження або надання пропозицій щодо проведення виконавчих дій, направлених на демонтаж та знесення нежитлової будівлі.

Однак, стягувачем витрати виконавчого провадження авансовані не були, спірні нежитлові будівлі знесені не були.

Боржником, 09.04.2024 було подано до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ч. 4 ст. 64 ЗУ «Про виконавче провадження».

Листом від 29.04.2024 № 17.26-27/65085 державний виконавець повідомив боржника про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження.

Так, ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (на який посилається скаржник передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», на яку посилається скаржник як підставу винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, визначає порядок дій виконавця під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій.

У даному випадку, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 зобов`язано боржника вчинити певні дії, а саме звільнити земельну ділянку від зведених ним споруд.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 зазначено, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з усталеною позицією Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ("Шмалько проти України", заява № 60750/00, пункт 43). Суд також виходить з того, що важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень протоколу ("Бурдов проти Росії", заява № 589498/00, пункт 34).

Європейським судом з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Hornsby v. Greece" (заява № 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (заяви № 34297/02 та № 39574/02, пункт 18) викладено правову позицію про те, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Immobiliare Saffi v. Italy", заява № 22774/93, пункт 74).

Відповідно до пункту 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії" (заява № 589498/00), пункту 52 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04), відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.

У пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини "Сокур проти України" (№29439/02) зазначено про те, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Так, скаржником під час розгляду цієї скарги не доведено належними та допустимими доказами факту виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 у частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" повернути територіальній громаді міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради земельну ділянку, розташовану в районі будинку 46 б по вул. Гетьманська, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення нежитлової будівлі (торгових павільйонів), загальною площею 505,2кв.м. (додаткові відомості: А - торговий павільйон, а - ґанок, І - замощення, ІІ - замощення, № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 - газон, № 5 - паркомісце).

Наявності інших підстав для закриття виконавчого провадження № 64884810 з матеріалів справи не вбачається.

Крім того, слід зазначити, що, відповідно до п. 20 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Відсутність наразі у стягувача - Новомосковської міської ради бюджетного фінансування для авансування витрат виконавця на примусове звільнення земельної ділянки від розміщених на ній споруд не означає, що стягувачем не буде здійснено авансування витрат виконавця у майбутньому після отримання відповідних бюджетних коштів.

За таких обставин, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 у справі № 904/3203/20 не можна вважати таким, що не можливо фактично виконати.

А отже, вимоги скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" є необґрунтованими.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СКАРГИ.

За результатами розгляду скарги суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" на бездіяльність Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віланта 2018" на бездіяльність Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набирає законної сили 17.06.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 24.06.2024.

Суддя М.О. Ніколенко