УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

24.06.2024Справа № 910/4830/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., за участю секретаря судового засідання Баринової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 910/4830/24

за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 7 716 776,96 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Гарагуля В.А.;

від відповідача: Шолом С.В.;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 7 716 776,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого за договором поставки № 15-6029/53-122-04-20-09248 від 21.02.2020 товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення недоліків.

06.05.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої виявлені судом недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.06.2024, та серед іншого встановлено учасникам справи строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

23.05.2024 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

10.06.2024 від позивача надійшла заява про участь у судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

11.06.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить закрити провадження у справі № 910/4830/24, на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, через наявність ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2021 про закриття провадження у справі № 910/15007/21 між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 задоволено заяви сторін про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, однак, в частині проведення підготовчого провадження в режимі відео конференції за допомогою сервісу «EasyCon» судом відмовлено.

У підготовче засідання 17.06.2024 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 17.06.2024 судом було оголошено перерву до 24.06.2024.

24.06.2024 від позивача надійшли заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі, в яких він зазначає про відмінність суб`єктних складів сторін, предметів та підстав позовів у справі № 910/4830/24 та у справі № 910/15007/21.

У підготовче засідання 24.06.2024 з`явились представники сторін.

Розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Передумовою для застосування положень п.2 ч.1 ст.175 ГПК України є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України необхідна наявність одночасно трьох складових: (1) таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі (2) між тими самими сторонами, (3) про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.03.2018 у справі № 916/1764/17, від 30.06.2022 у справі № 910/570/21.

Судом встановлено, що як у справі № 910/15007/21, так і у справі № 910/4830/24, підставою позову є неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого за договором поставки № 15-6029/53-122-04-20-09248 від 21.02.2020 товару, а предметом - заборгованість з оплати поставленого на виконання цього договору товару відповідно до видаткових накладних № 080129 від 16.12.2020 та № 080324 від 16.12.2020.

Заперечуючи проти закриття провадження у справі, позивач вказував на ту обставину, що звернення до суду із цим позовом обумовлено, також, і невиконанням відповідачем рішення Кабінету Міністрів України, яким відповідача зобов`язано у строки, визначені протоколом урядової наради розрахуватися в повному обсязі за отриману продукцію (товари, обладнання) з позивачем.

Однак, суд відзначає, що такі підстави відсутні у позовній заяві, із заявою про зміну підстав позову, позивач до суду не звертався. Більше того, у матеріалах справи відсутні докази ухвалення Кабінетом Міністрів України вказаного рішення (його дата, номер, зміст тощо), у зв`язку з чим вказані твердження позивача не підтверджені жодними доказами.

З урахуванням викладеного не релевантним є посилання позивача на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 910/14486/23, адже предметом і підставою позову у справі № 910/14486/23 було стягнення заборгованості в сумі 1 754 400,00 грн за графіком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що також було підставою для залучення його в якості третьої особи.

Судом враховано відмінність розміру заявлених позовних вимог у цих справах, але зважаючи на те, що ці вимоги ґрунтуються на одних і тих самих доказах, можна зробити висновок, що заборгованість у справі № 910/4830/24 охоплюється заборгованістю у справі №910/15007/21.

Таким чином, часткове погашення відповідачем заборгованості, що відбулось у проміжок часу між зверненнями позивача до суду, не свідчить про зміну предмета чи підстав позову та не надає позивачу права на повторне звернення до суду.

Цього висновку не спростовує зміна позивачем власної назви і заміна боржника у спірних правовідносинах його правонаступником.

Так, 06.02.2023 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» №2896-IX (далі - Закон), який визначає правові, економічні та організаційні засади утворення та функціонування Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Частиною 1 статті 1 цього Закону визначено, що утворення товариства здійснюється шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ) (далі - НАЕК «Енергоатом») за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону, засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України (далі - засновник). Частиною 4 статті 1 Закону передбачено, що товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства. НАЕК «Енергоатом» припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» утворено Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ). Затверджено такі, що додаються:

Статут Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»;

Положення про наглядову раду Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»;

Положення про принципи формування наглядової ради Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Установлено, що:

товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства;

відокремлені підрозділи Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Прийнято рішення про емісію акцій товариства згідно з додатком.

Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1226-р «Деякі питання утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» затверджено передавальний акт необоротних та оборотних активів, власного капіталу, довгострокових поточних зобов`язань, інших прав та обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Акціонерному товариству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» згідно з додатком 1.

Судом встановлено, що 11.01.2024 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис №000105879 про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ідентифікаційний код: 24584661), а також запис №000105879 про створення відокремленого підрозділу - філії «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ідентифікаційний код ВП: 05425046).

Частиною 6 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

При цьому, при перетворенні не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 922/347/21.

Отже, Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

За таких обставин судом встановлено наявність усіх умов для застосування положень п.2 ч.1 ст.175 ГПК України, а відтак відкрите провадження у справі № 910/4830/24 підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Частиною 3 статті 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 2627 від 01.05.2024 позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 92 601,32 грн за подання вищезазначеного позову.

Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено відповідною випискою.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність повернення, на підставі ч.4 ст.231 ГПК України та п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплаченого ним судового збору в розмірі 92 601,32 грн.

Керуючись статтями 231, 234, 235 ГПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/4830/24 за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 7 716 776,96 грн закрити.

2. Повернути Акціонерному товариству «Українські енергетичні машини» (пр.Героїв Харкова, буд.199, м.Харків, Харківська обл., 61037; ідентифікаційний код 05762269) зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 92 601 (дев`яносто дві тисячі шістсот одна) грн 32 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 2627 від 01.05.2024.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.06.2024.

Суддя Т.П. Капцова