ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024м. ХарківСправа № 922/423/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плханівська, 126) 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
до Фізичної особи-підприємця Гончаревської Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 84'186,68 грн
за участю представників:

позивача - Власенко К.С.;

відповідача - Макарової О.В.;

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гончаревської Світлани Василівни, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 762-466 від 30.01.2020 в сумі 76'330,64 грн, пені у сумі 6898,61 грн, 3% річних у сумі 498,56 грн та індекс інфляції у сумі 458,87 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.02.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та приймаючи до уваги ціну позову, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 здійснено перехід до розгляду справи №922/423/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.03.2024 на 14:45 год.; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ).

14.03.2024 представник відповідача подала відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що Гончаревська С.В. з кінця лютого 2022 року не користувалась спірним нежитловим приміщенням, яке розташовано в с. Великий Бурлук, та відповідно не споживала електричну енергію. Також представник відповідача вказала про незаконне нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану".

20.03.2024 позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав, що розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію проведені на підставі інформації про обсяги розподіленої відповідачу електричної енергії, яка отримана від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго". Також позивач зазначив, що ФОП Гончаревська С.В. споживала електричну енергію не для власних потреб, а для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, а тому в даному випадку не підлягають застосуванню норми постанови КМУ № 206 від 05.03.2022.

26.03.2024 третя особа подала письмові пояснення, в яких вказала, що обсяг розподіленої електричної енергії, який визначений ПрАТ "Харківенергозбут" для проведення відповідних розрахунків співпадають с даними переданими відповідачем.

03.04.2024 представник відповідача подала клопотання про долучення додаткових доказів, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 15.05.2024 підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 червня 2024 року о 14:00.

12.06.2024 представник позивача подав клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження та заяву про зміну предмета позову, в якій зменшив позовні вимоги, прибравши вимогу про стягнення пені в сумі 6898,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.06.2024 здійснено повернення на стадію підготовчого провадження у справі № 922/423/24; прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову; закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.06.2024 на 15:45 год.

Представник позивача в судовому засіданні 19.06.2024 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.06.2024 підтримала свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Представник третьої особи в судове засідання 19.06.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд установив такі обставини.

30 січня 2020 року між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (Постачальник, позивач) та Фізичною особою підприємцем Гончаревською С.В. (Споживач, відповідач) укладено Договір про постачання енергії постачальником універсальних послуг №762-466 (далі - Договір), за яким Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №3 до цього договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктами 5.9 та п. 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Згідно з п. 3 публічної комерційної пропозиції № 1 розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для Споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період.

Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію, що включає в себе ціну на постачання електричної енергії і розподіл електричної енергії на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за відповідний попередній період. Попередня оплата здійснюється Споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 4 комерційної пропозиції № 1 рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків постачальний направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Оплата вартості електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ Ощадбанк, .

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" Відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовано рахунки за електричну енергію за період з лютого 2022 року по листопад 2023 року за спожиту електричну енергію:

- надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії станом на 01.02.2022 складає 197,88 грн, відповідно до платіжного доручення №PS15561942 від 31.01.2022;

- за лютий 2022 року на суму 10'829,39 грн, ПДВ 20 % 2165,88 грн, разом з ПДВ 12'995,27 грн. Відповідачем за лютий 2022 року спожито 2127 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 26.12.2023. Строк оплати рахунку до 02.01.2024. 02.02.2022 сплачено за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року у сумі 11242,00 грн, відповідно до платіжного доручення № PS15588745.

- за травень 2023 року на суму 27'733,15 грн, ПДВ 20 % 5546,63 грн, разом з ПДВ 33'279,78 грн. Відповідачем за травень 2023 року спожито 5971 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 07.06.2023. Строк оплати рахунку до 14.06.2023.

- за липень 2023 року на суму 1681,32 грн, ПДВ 20 % 336,26 грн, разом з ПДВ 2017,58 грн. Відповідачем за липень 2023 року спожито 334 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 07.08.2023. Строк оплати рахунку до 14.08.2023.

- за жовтень 2023 року на суму 10'588,85 грн, ПДВ 20 % 2117,77 грн, разом з ПДВ 12'706,62 грн. Відповідачем за жовтень 2023 року спожито 1600 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 06.11.2023. Строк оплати рахунку до 13.11.2023.

- за листопад 2023 року на суму 22'309,39 грн, ПДВ 20 % 4461,88 грн, разом з ПДВ 26'771,27 грн. Відповідачем за листопад 2023 року спожито 3239 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 06.12.2023. Строк оплати рахунку до 13.12.2023.

Позивач стверджує, що заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період лютий 2022 року, травень 2023 року, липень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року за договором № 762-466 від 30.01.2020 становить 76'330,64 грн. Проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати електричної енергії за Договором не виконав.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 91 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач за спожиту електричну енергію за Договором № 762-466 від 30.01.2020 на загальну суму 76'330,64 грн не розрахувався, вказані позивачем обставини не спростував.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що ОСОБА_1 з кінця лютого 2022 року не користувалась спірним нежитловим приміщенням, яке розташовано в с. Великий Бурлук, та відповідно не споживала електричну енергію, суд зазначає таке.

У відповідності до п.п.12.4.4 "Кодексу комерційного обліку електричної енергії" (далі ККОЕЕ), затвердженого постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 311 у редакції від 20.03.2020 № 716, до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції адміністратора комерційного обліку з ведення реєстрів точок комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку (упорядкування та об`єднання даних комерційного обліку електричної енергії окремих площадок та/або областей комерційного обліку, що здійснюється адміністратором комерційного обліку з метою подальшого їх використання при здійсненні розрахунків між учасниками ринку та/або формуванні статистичної звітності) виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

У відповідності до п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова) Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов Договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії виконує відповідний оператор системи розподілу, у даному випадку АТ "Харківобленерго" (третя особа).

За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ "Харківобленерго") та затверджуються Регулятором.

Оператором системи розподілу, який здійснює розподіл електричної енергії відповідачу, є АТ "Харківобленерго".

У відповідності до встановлених норм оператор системи розподілу АТ "Харківобленерго" адмініструє точки комерційного обліку електричної енергії, приймає від споживача покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, використаної споживачем та надає цю інформацію постачальнику електричної енергії, на підставі чого ПрАТ "Харківенергозбут" і проводить розрахунки зі споживачами згідно з умовами договорів.

Таким чином, розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію проведені на підставі інформації про обсяги розподіленої відповідачу електричної енергії, яка отримана від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".

Суд враховує, що інформацію щодо обсягів спожитої відповідачем електричної енергії ПрАТ "Харківенергозбут" отримує від АТ "Харківобленерго", як оператора системи розподілу, який виконує функцію адміністратора комерційного обліку. ПрАТ "Харківенергозбут" не має повноважень та не зобов`язано самостійно здійснювати будь-які розрахунки, які стосуються визначення обсягів спожитої споживачем електричної енергії.

При цьому, ані чинним законодавством України, ані умовами Договору не передбачено права Постачальника електричної енергії не враховувати чи ставити під сумнів обсяги спожитої електричної енергії по споживачу, які передаються йому оператором системи розподілу.

Матеріалами справи підтверджено, що розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію є обґрунтованими, оскільки проведені на підставі інформації про обсяги розподіленої відповідачу електричної енергії, яка отримана від оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго", про що свідчить Витяг з Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника щодо Фізичної особи-підприємця Гончаревської Світлани Василівни.

Доказів щодо підтвердження відсутності споживання електричної енергії за адресою відповідача останньою не надано.

Також суд враховує, що відповідач з метою захисту своїх прав та інтересів, а саме оскарження фактичного обсягу спожитої електричної енергії за спірні періоди, до суду не зверталась.

Щодо посилань представника відповідача на те, що акти контрольного огляду засобів обліку, які були надані АТ "Харківобленерго" разом з письмовими поясненнями 26.03.2024, не відповідають актам контрольного огляду засобів обліку, які надані разом з листом №56РРЕ/29-78 від 20.03.2024 начальника Великобурлуцького РРЕ АТ "Харківобленерго" зокрема щодо номерів пломб, суд зазначає таке.

Дійсно, в деяких актах контрольного огляду засобів обліку, які були надані АТ "Харківобленерго" разом з письмовими поясненнями 26.03.2024 та в актах контрольного огляду засобів обліку, які надані разом з листом №56РРЕ/29-78 від 20.03.2024 начальника Великобурлуцького РРЕ АТ "Харківобленерго" відрізняються переліки встановлених пломб, водночас показання лічильника в зазначених актах співпадають. Тому вказані відповідачем недоліки є несуттєвими та не спростовують обсяги споживання електроенергії відповідачем.

Щодо доводів відповідача про наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до п. 12.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору (п. 12.2. Договору).

Строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 12.3. Договору).

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства (п. 12.4. Договору).

Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від оплати Постачальнику послуг, які були надані до їх виникнення (п. 12.5. Договору).

Суд зазначає, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" (далі Закон) та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5) (далі Регламент).

Відповідно до ч.3 ст. 14 Закону Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 141 Закону встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до п. 3.3. Регламенту сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно з п. 6.2. Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Пунктами 6.11.6., 6.11.7. Регламенту передбачено, що сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) підписується уповноваженою особою, яка прийняла рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), і першим віце-президентом або віце-президентом ТПП України/президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної ТПП. На Сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) проставляється печатка ТПП України/регіональної ТПП на підпис першого віце-президента або віцепрезидента ТПП України/президента, першого віце-президента або віце-президента регіональної ТПП, який підписав такий Сертифікат.

Аналізуючи наведені норми, можна дійти висновку, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно Сертифікатом ТПП про форс-мажорні (обставини непереборної сили), а не шляхом розміщення на офіційному вебсайті загального листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Такий лист не передбачений ані статтями 14, 141 Закону, ані положеннями Регламенту, та не містить посилання на зобов`язання за Договорами та неможливість їх виконання саме Відповідачем через наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Таким чином, одне лише передбачене законом віднесення військового стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо Відповідач доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання саме Договору.

У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчує наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань Відповідача за Договором.

Крім того, Відповідач не надав доказів повідомлення Позивача про форс-мажорні обставини в установлений Договором строк.

Відтак, твердження Відповідача про звільнення його від оплати послуг, у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, є необґрунтованим та відхиляються судом.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що заборгованість за використану електричну енергію за Договором №762-466 від 30.01.2020 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 76'330,64 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 498,56 грн та індексу інфляції у сумі 458,87 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що відповідні розрахунки є вірними, вони відповідають нормам чинного законодавства, вони не спростовані відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 498,56 грн та інфляційні втрати у сумі 458,87 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також погоджується з твердженнями позивача про те, що в даному випадку не підлягають застосуванню норми постанови КМУ № 206 від 05.03.2022, оскільки ФОП Гончаревська С.В. споживала електричну енергію не для власних потреб, а для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гончаревської Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 762-466 від 30.01.2020 в сумі 76'330,64 грн, 3% річних у сумі 498,56 грн, індекс інфляції у сумі 458,87 грн та 2422,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м.Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Гончаревська Світлана Василівна ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_2 ).

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149).

Повний текст рішення складено 21.06.2024.

Суддя І.В. Трофімов