ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. Справа№ 910/17355/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Накоп`юк Я.В.

від відповідача - Гуменюк І.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2024 р.

у справі № 910/17355/23 (суддя - Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому просить суд зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 38684,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нараховуючи плату за перевезення порожніх власних вагонів згідно перевізних документів № № 42088997, 42089003, 42097428, 42339721, 42387050, 42387068, 42387076, 42387092, 42387100, 42387126, 42387142, 42387159, 42387167, 42408195, відповідачем завищено суму до списання на 38684,76 грн з ПДВ, що відповідно до п. 7.4 договору та ст. 1212 ЦК України є підставою для внесення змін до особового рахунку позивача № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 38684,76 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.11.2023 р. відкрито провадження у справі № 910/17355/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2024 р. у справі № 910/17355/23 відмовлено у задоволенні позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що строк позовної давності ним було пропущено з поважних причин, зокрема, військова агресія Російської Федерації проти України, постійні повітряні тривоги, ракетні обстріли, відключення електроенергії, запровадження дистанційного режиму праці унеможливили виявлення перебору платежів в момент надходження переліку (05.04.2022 р.). Також скаржник посилається на те, що строк позовної давності ним не було пропущено, оскільки пунктом 19 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/17355/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2024 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/17355/23.

До суду 18.04.2024 р. надійшли матеріали справи № 910/17355/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17355/23 та призначено до розгляду на 28.05.2024 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про участь у судових засіданнях у справі № 910/17355/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 28.05.2024 р. було оголошено перерву до 11.06.2024 р. після надання представниками сторін усних пояснень по суті апеляційної скарги.

У судовому засіданні 11.06.2024 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

06.03.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (далі - замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 (далі - договір).

Договір укладено шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укласти публічний договір (оферти), що підтверджується повідомленням про укладення договору від 06.03.2020 р., відповідно до якого позивачу присвоєно код платника 2829531 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 1.4 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Як передбачено п. 2.3.4 договору, перевізник зобов`язаний вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійсненні перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі.

За п. 4.2 договору оплата послуг здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у розділі 14 договору.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу.

У відповідності до п. 4.5 договору щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу.

Згідно з п. 7.4 договору, у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати. Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

Пунктом 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи відповідача.

Відповідно до п. 8.3 договору для цілей договору датою та часом одержання однією стороною будь-яких документів (повідомлень), відправлених іншою стороною з використанням власних інформаційних систем перевізника, є дата та час підписання відправником такого документа (повідомлення) КЕП у власних інформаційних системах перевізника.

Згідно з п. 8.8 договору у випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики, використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору, здійсненого на веб-сайті:://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору (п. 12.1 договору).

17.02.2022 р. на підставі залізничних накладних № 42088997 та № 42089003 прийнято до перевезення зі станції Чорноморська на станцію Кролевець порожні власні вагони № 95603031 та № 95785333. Плата за перевезення склала 10806,96 грн, що підтверджується Переліком № 20220217 від 17.02.2022 р.

На шляху прямування по станції Браїлів вагони переадресовано на станцію Дубно. Надалі вагони по станції Дубно переадресовано на станцію Броди. По прибуттю на станцію Броди залізницею додатково нараховано та списано плату у розмірі 5369,04 грн з ПДВ, з яких: 2684,52 грн за вагон № 95603031 та 2684,52 грн за вагон № 95785333, що підтверджується Переліком № 20220404 від 04.04.2022 р.

Також 17.02.2022 р. згідно із залізничною накладною № 42097428 прийнято до перевезення зі станції Чорноморська на станцію Кролевець порожній власний вагон № 95837100. Плата за перевезення склала 5403,48 грн, що підтверджується Переліком № 20220217 від 17.02.2022 р.

На шляху прямування по станції Дарниця вагон переадресовано на станцію Дубно. Надалі вагон по станції Дубно переадресовано на станцію Броди. По прибуттю на станцію Броди залізницею додатково нараховано та списано плату у розмірі 3005,64 грн з ПДВ, що підтверджується Переліком № 20220404 від 04.04.2022 р.

23.02.2022 р. згідно із залізничною накладною № 42339721 прийнято до перевезення зі станції Ксенієве на станцію Кролевець порожній власний вагон № 95785234. Плата за перевезення склала 5148,36 грн, що підтверджується Переліком № 20220223 від 23.02.2022 р.

На шляху прямування по станції Дарниця вагон переадресовано на станцію Дубно. Надалі вагон по станції Дубно переадресовано на станцію Броди. По прибуттю на станцію Броди залізницею додатково нараховано та списано плату у розмірі 3005,64 грн з ПДВ, що підтверджується Переліком № 20220404 від 04.04.2022 р.

24.02.2022 р. згідно із залізничними накладними № № 42387050, 42387068, 42387076, 42387092, 42387100, 42387126, 42387142, 42387159, 42387167, 42408195 прийнято до перевезення зі станції Чорноморськ-Порт на станцію Кролевець порожні власні вагони № № 91100214, 91113563, 91113662, 91113951, 95602785, 95603080, 95837126, 95958229, 95958237, 95958401. Плата за перевезення склала 54034,80 грн, що підтверджується Переліками № 20220224 від 24.02.2022 р. та № 2022225 від 25.02.2022 р.

На шляху прямування по станції Рахни вагони переадресовано на станцію Дубно. Надалі вагони по станції Дубно переадресовано на станцію Броди. По прибуттю на станцію Броди залізницею додатково нараховано та списано плату у розмірі 28455,60 грн з ПДВ (2845,56 х 10), що підтверджується Переліком № 20220404 від 04.04.2022 р.

Таким чином, загальний розмір списаної відповідачем плати за перевезення порожніх власних вагонів, що зазначені вище, складає 115229,52 грн.

За розрахунком позивача, загальний розмір плати за перевезення порожніх власних вагонів № № 95603031, 95785333, 95837100, 95785234, 91100214, 91113563, 91113662, 91113951, 95602785, 95603080, 95837126, 95958229, 95958237, 95958401 повинен становити 76544,76 грн з ПДВ, що на 38684,76 грн менше, ніж списано відповідачем.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, без достатніх правових підстав завищив суму до списання на 38684,76 грн з ПДВ (115229,52 грн - 76544,76 грн) за перевезення порожніх власних вагонів згідно перевізних документів, у зв`язку з чим останній зобов`язаний внести зміни до особового рахунку позивача шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому вказаної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р., Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з п. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Як було встановлено вище, на виконання умов укладеного між сторонами договору відповідачем було здійснено перевезення порожніх власних вагонів № № 95603031, 95785333, 95837100, 95785234, 91100214, 91113563, 91113662, 91113951, 95602785, 95603080, 95837126, 95958229, 95958237, 95958401, що підтверджується наявними в матеріалах справи залізничними накладними № № 42088997, 42089003, 42097428, 42339721, 42387050, 42387068, 42387076, 42387092, 42387100, 42387126, 42387142, 42387159, 42387167, 42408195.

За вказаними залізничними накладними відповідачем було списано з особового рахунку позивача грошові кошти за перевезення у загальному розмірі 115229,52 грн, що підтверджується Переліками № 20220217 від 17.02.2022 р., № 20220223 від 23.02.2022 р., № 20220224 від 24.02.2022 р., № 2022225 від 25.02.2022 р. та № 20220404 від 04.04.2022 р.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 р. № 317 (далі - Збірник тарифів), тарифи, збори та плати, наведені в цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування, що включені в постійну експлуатацію, для всіх суб`єктів господарювання (фізичних та юридичних осіб), які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа 30 "Тарифні відмітки" заповнюються залізницею у відповідності до Тарифного керівництва, вказуються номер групи, позиції, схеми, відстань перевезення. У разі застосування виняткового тарифу вказується його код.

У графі 30 вказаних вище залізничних накладних визначена тарифна схема 14.1.

У відповідності до п.п. 14.1 п. 14 розділу ІІ Збірника тарифів плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.

За п.п. 14.7 п. 14 розділу ІІ Збірника тарифів для застосування правил тарифів, визначених цим розділом, під час перевезення порожніх вагонів відправником у перевізних документах у графі "Найменування ватажу" залежно від призначення та цілі використання проставляються відмітки:

- внутрішнього сполучення - крім відміток, передбачених Правилами перевезення вантажів, "Направляється … (із ремонту, на промивку, на пропарку, на дезінфекцію, на дезінсекцію, для продажу, на брухт, для зміни власника, для здачі в оренду, на/після модернізацію(ї) тощо)";

- міжнародного сполучення - "Из-под … (наименование груза)"; "Вагон направляется под погрузку"; "Вагон направляется для накопления вагонов под следующую погрузку"; "Вагон направляется из-под накопления после выгрузки…(наименование груза) под погрузку"; "Вагон направляется… (в ремонт, из ремонта, на промывку, на пропарку, на дезинфекцию, на дезинсекцию, для продажи, на металлолом, для изменения собственника, для сдачи в аренду, на/после модернизацию(и) и т.д.)".

У графі 20 спірних залізничних накладних вказано найменування вантажу: "Порожній власний вагон. З-під Зерно кукурудзи (015006). Направляється до пункту навантаження. "

Відповідно до п. 1.2.7 розділу IV Збірника тарифів за тарифною схемою 14 плата визначається за одиницю власного (орендованого) рейкового рухомого складу множенням базової ставки за 1 вісь на кількість осей.

Так, кількість осей у спірних вагонах визначена графою 19 залізничних накладних і становить 4.

Згідно з п. 29.1 розділу ІІ Збірника тарифів при переадресуванні вантажу визначення провізної плати і зборів здійснюється окремо від станції відправлення до станції переадресування за первинними перевізними документами, від станції переадресування до нової станції призначення - за новими перевізними документами, що оформлюються на станції переадресування. Таким самим порядком визначається плата, якщо вантаж переадресовується за первинними перевізними документами.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 р. № 317, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 341/16357, затверджено Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

У відповідності до п. 9 Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника, до плати за порожні вагони (421034, 421180, 421195, 421208) перевізника, власні перевізника, власні та орендовані (плата за перевезення яких визначається за тарифними схемами 14 та 17), вагони з провідниками (421161, 693157) з-під вивантаження вантажів 1-го тарифного класу, 2-го тарифного класу, щебеню та баласту (щебеню) для доріг, перліту, піску, гранвідсіву, шлаків, золи, солі та концентрату мінерального "Галіт", продуктів харчування та енергетичних газів під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; рефрижераторні вагони та криті, переобладнані з рефрижераторних вагонів, фітингові платформи, вагони для перевезення легкових автомобілів та контрейлерних перевезень (усі перевезення) застосовується коефіцієнт 1,885.

При цьому, встановлено, що зерно кукурудзи (015006) відноситься до вантажів 2-го тарифного класу (п. 2 Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірник визначено, що до вантажу 2-го тарифного класу, відносяться, в тому числі, є вантаж з кодом 011- 018).

Таким чином, зі змісту наведених накладних, за якими відповідач провів донарахування плати, вбачається, що вагони у порожньому стані направлялись до пункту навантаження.

Отже позивачем було правильно визначено тариф на перевезення - за тарифною схемою 14.1 розділу ІІ Збірника тарифів та із застосуванням п. 9 таблиці Коефіцієнтів з використанням коефіцієнту 1,885.

Відтак плата за перевезення порожніх вагонів № № 95603031, 95785333, 95837100, 95785234, 91100214, 91113563, 91113662, 91113951, 95602785, 95603080, 95837126, 95958229, 95958237, 95958401 повинна була складати 76544,76 грн з ПДВ.

Враховуючи те, що залізницею списано 115229,52 грн, а за правильним розрахунком позивача плата повинна була складати 76544,76 грн, тому відповідачем було неправомірно списано з особового рахунку позивача грошові кошти у розмірі 38684,76 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов`язання внести зміни до особового рахунку № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 38684,76 грн є обґрунтованими.

Разом з цим, у суді першої інстанції відповідачам було заявлено про застосування строку позовної давності для звернення з вимогами до перевізника.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 3 ст. 925 ЦК України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

За ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ст. 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог ст. 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обмеження.

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу позовної давності за позовами до залізниці.

Отже вимоги ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України необхідно застосовувати у системному зв`язку з вимогами ст. 315 ГК України таким чином, що позовна давність починає свій перебіг з дня одержання відповіді на пропозицію позивача або з дня закінчення строку, встановленою ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на пропозицію.

Враховуючи те, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності, слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч. ч. 2, 3 ст. 315 ГК України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, у межах якого особа має право звернутися до суду, не може починатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі № 905/729/18, від 13.08.2019 р. у справі № 910/11614/18 та від 10.09.2019 р. у справі № 905/2303/18.

Отже позов до перевізника у цій справі мав бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу 6 - місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3 - місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України та статтею 315 ГК України (постанова Верховного Суду у справі № 910/11949/20 від 18.06.2021 р.).

Вбачається, що про порушення свого права позивач довідався 05.04.2022 р. - з дати отримання Переліку № 20220404 від 04.04.2022 р.

Отже позивач мав право звернутися до суду із даним позовом у строк до 05.07.2023 р. включно.

Враховуючи те, що позов подано до Господарського суду м. Києва 10.11.2023 р. (дата формування документу в системі "Електронний суд"), строк позовної давності щодо його вимог сплив.

Відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про зобов`язання відповідача внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 38684,76 грн не підлягає задоволенню у зв`язку з пропуском позовної давності.

Стосовно доводів скаржника про те, що строк позовної давності ним було пропущено з поважних причин, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 р. у справі № 922/1425/17.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21.08.2019 р. у справі № 911/3681/17 та від 19.11.2019 р. у справі № 911/3680/17.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 706/1272/14-ц).

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності позивач посилається на повномасштабне вторгнення, військову агресію Російської Федерації проти України, постійні повітряні тривоги, ракетні обстріли, відключення електроенергії, запровадження дистанційного режиму праці, що унеможливили виявлення перебору платежів в момент надходження переліку (05.04.2022 р.). Це відбулось у вересні 2023 р. у ході здійснення перевірки діяльності за попередні періоди.

Однак в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності зв`язку між військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливості подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" позовної заяви до суду.

Посилання скаржника на запровадження дистанційного режиму роботи як на підставу неможливості вчасного подання позову, колегія суддів вважає також необґрунтованим, оскільки останнім не доведено, як запровадження дистанційного режиму роботи впливає на ознайомлення з документом, що надходить засобами електронного документообігу.

Враховуючи викладене, позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку позовної давності.

Доводи скаржника про те, що пунктом 19 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (в редакції на час звернення з даним позовом до суду), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у вказаному переліку статей відсутня стаття 315 Господарського кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як такі, що не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2024 р. у справі № 910/17355/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2024 р. у справі № 910/17355/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.06.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран