ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/5244/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року, м. Одеса, суддя Невінгловська Ю.М., повний текст рішення складено та підписано 22.04.2024 року

у справі №916/5244/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м.Одеса

до відповідача Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГО", м. Київ

про стягнення 91 089 грн. 79 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У грудні 2023 року Фізична особа підприємець Генсіровський Є.О. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГО", у якій просив суд стягнути із відповідача на свою користь пеню у розмірі 61800 грн, 3% річних у розмірі 4 638 грн. 64 коп., інфляційні втрати у розмірі 24 651 грн. 15 коп., а також вирішити питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Фізична особа підприємець Генсіровський Є.О., посилаючись на обставини, встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі №916/303/23, яке Південно-західним апеляційним господарським судом залишено без змін, вказав, що Акціонерне товариство "Страхова Компанія "ІНГО", як страховик, несвоєчасно виконало своє зобов`язання за укладеним між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю Гюнсел договорами страхування від 25.08.2021 року з виплати страхового відшкодування майнової шкоди, спричиненої в результаті ДТП, внаслідок чого, на переконання позивача, з відповідача належить стягнути пеню, 3% річних та інфляційні втрати у зазначеному вище розмірі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі №916/5244/23 (суддя Невінгловська Ю.М.) позовні вимоги Фізичної особи підприємця Генсіровського Є.О. задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГО", м. Київ на користь Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса 3% річних у сумі 841 грн. 85 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 454 грн. 01 коп., пеню у розмірі 14 030 грн. 90 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 408 грн. 43 коп., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1902 грн. 16 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд погодився з позивачем щодо наявності факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання і за полісом АР/1939421, і за договором №350320716.21.

Водночас, за висновками суду першої інстанції, позиція позивача щодо строків здійснення виплат страхового відшкодування є хибною, оскільки останній застосував невірний початок нарахування періодів, з яких відраховується прострочення відповідача, з огляду на що основні позовні вимоги Фізичної особи підприємця Генсіровського Євгена Олександровича потребують часткового задоволення, а судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Фізична особа підприємець Генсіровський Євген Олександрович з рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі № 916/5244/23 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь Фізичної особи підприємця Генсіровського Євгена Олександровича пеню у розмірі 61800 грн., 3% річних у розмірі 4638 грн. 64 коп., інфляційні нарахування в сумі 24651 грн. 15 коп., судовий збір в розмірі 2648 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, скаржник, посилаючись на висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, вказав, що важливим та основним фактором цього спору є встановлення дати, з якої відповідач мав виконати свої договірні обов`язки страхового відшкодування.

Так, на думку апелянта, який посилається на обставини даної справи, суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо розрахунку днів прострочення, оскільки в цьому випадку суд безпідставно не прийняв до уваги те, що відповідно до ч. 1 п. 8.1. договору страховиком приймається рішення після одержання всіх необхідних документів у строк 15 робочих днів, тобто, у даному разі суд взяв до уваги лише ч. 2 вказаного пункту, яким передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту ухвалення рішення про страхове відшкодування. З огляду на вказане, на думку позивача, суд дійшов хибного висновку про те, що граничний строк виплати рахується до 20.12.2022 року.

Також апелянт не погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що у страховика, в розумінні розд. 9 договору були відсутніми документи для виплати відшкодування, тобто те, що без прийняття рішення по полісу АР/1939421, а також документального підтвердження перевищення лімітів відповідальності, встановлених Законом України «Про ОСЦПВ», відповідач фактично такої виплати здійснити не міг.

На переконання позивача, вказані висновки є помилковими, оскільки 24.08.2022 року страховик отримав від позивача заяву на виплату страхового відшкодування та відповідні документи до неї, а тому, оскільки у відповідача жодних застережень щодо недостатності документів не виникло, рішення про відмову у виплаті або продовженні строків останнім не винесено, висновок місцевого господарського суду в цій частині є нелогічним та невмотивованим.

Окрім наведеного, скаржник вважає незрозумілим позицію суду першої інстанції щодо переважання страхового полісу над договором добровільного страхування, якщо обидва договори є взаємопов`язаними між собою предметом договору, сторонами, страховим випадком, умовами страхового відшкодування. При цьому, страховий поліс від 25.08.2021 року і договір страхування від 25.08.2021 року мають однакову юридичну силу та не можуть суперечити один одному.

В той же час, апелянт зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений договором строк, а тому, у даному разі вільне трактування умов договору, ігнорування істотних умов договору, неприйняття до уваги невідповідність дій відповідача до встановлених правил та договірних обов`язків та помилкові припущення призвели до прийняття незаконного рішення судом першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2024 року у справі № 916/5244/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса, справу вирішено розглянути в порядку письмового провадження.

15.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГО", м. Київ надійшов відзив (вх. №1544/24/Д1), у якому відповідач просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі № 916/5244/23 без змін. Судовою колегією відзив було долучено до матеріалів справи.

Зокрема, за доводами відзиву, відповідач, посилаючись на встановлені у даній справі обставини, зазначає, що позивачем неправомірно розраховано штрафні санкції за період з 26.09.2022 року по 01.12.2022 року тривалістю 67 днів, так як сума у розмірі 130000 грн. була виплачена в межах строків, встановлених ч. 2 ст. 36 Закону.

Щодо нарахування штрафних санкцій за період з 26.09.2022 року по 19.01.2023 року тривалістю 116 днів, відповідач вказав, що виплата страхового відшкодування по договору страхування засобів наземного транспорту цивільної відповідальності водія, пасажирів від нещасних випадків від 25.08.2021 року №350320716.21 можлива лише після виплати страхового відшкодування в межах лімітів по полісу АР/1939421 в порядку Закону України « Про ОСЦПВ». А тому, зважаючи на те, що страхове відшкодування по полісу було виплачене 01.12.2022 року, інша частина позовних вимог у розмірі 30751 грн. 75 коп. має нараховуватись з 02.01.2023 року (15 днів на прийняття рішення та 15 днів на виплату) по 19.01.2023 року. Тому, на переконання відповідача, нарахування позивачем штрафних санкцій за період з 26.09.2022 року по 19.01.2023 року тривалістю 116 днів є безпідставним, так як даний період має тривати 17 днів, а саме, з 02.01.2023 року по 19.01.2023 року.

При цьому, як зазначено відповідачем, твердження скаржника про те, що страховик повинен був прийняти рішення одночасно відносно обох договорів є безпідставним, оскільки, і договір, і поліс відрізняються не лише лімітами відшкодування, а і різними положеннями їх регулювання, як то умови полісу Законом України «Про ОСЦПВ», а умови договору самим договором.

Окрім наведеного, відповідач вважає, що так, полісом не встановлено конкретних строків на прийняття рішення про відшкодування, проте ч. 2 ст. 36 Закону встановлено такий строк прийняття рішення, який складає до 90 календарних днів, а строк, встановлений в п. 8.1. договору може бути застосовано лише після виплати по полісу.

17.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса надійшла відповідь на відзив Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГО", м. Київ (вх. №1544/21/Д2) у якій позивач просив суд апеляційної інстанції прийняти до уваги зазначені у ній аргументи та відхилити заперечення Страхової компанії, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Зокрема, у відповіді на відзив, позивач зазначив, що твердження Страхової компанії про те, що на виплату страхового відшкодування у неї є 90 днів є хибним, оскільки воно жодним чином не узгоджується з укладеним договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу від 25.08.2021 року №350320716.21 в якому зазначені відповідні строки дій страховика щодо страхової виплати.

Також, на думку позивача, відповідач безпідставно зазначає про те, що виплата страхового відшкодування по договору 25.08.2021 року №350320716.21 можлива лише після виплати страхового відшкодування в межах лімітів по полісу №АР/1939421 в порядку Закону України «Про ОСЦПВ» посилаючись на п. 13.3 договору. А тому, вказане відповідачем трактування щодо черговості виплат суперечить формально юридичному підходу до встановлених в договорі умов та строків договірних обов`язків.

Позивач вважає, що жодних підстав або обґрунтувань вважати, що строки на сплату страхового відшкодування, передбачені п. 8.1. договору страхування засобів наземного транспорту цивільної відповідальності водія, пасажирів від нещасних випадків, настають лише після спливу строків, встановлених полісом, не існує.

Відтак, як вважає скаржник, відповідач, отримавши від позивача заяву з документами на страхове відшкодування 24.08.2022 року, мав прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті у 15-денний строк, або надіслати потерпілій стороні повідомлення про продовження строку на прийняття рішення до 45 днів.

Також, апелянт наголошує, що і поліс, і договір не можуть суперечити один одному, оскільки їх предмет, страховий випадок та підстава виплати страхового відшкодування є єдиними та взаємопов`язаними між собою.

Отже, як вважає, апелянт, приймаючи те, що в договорі страхування конкретизовані строки виконання страховиком обов`язків, а в полісі не встановлені, останній мав добросовісно виконати взяті на себе обов`язки задля непорушення умов договору.

Приписи п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму на 01 січня відповідного року.

В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи, і в даному випадку, єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову.

Судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа №916/5244/23 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 91089 грн. 79 коп.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі №916/5244/23 не потребує скасування, враховуючи таке.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Господарським судом Одеської області у рішенні від 29.06.2023 року у справі №916/303/23, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 року, встановлені наступні обставини справи.

Так, 19.01.2022 року приблизно о 9:30 години в місті Одеса по вулиці Розумовського 19, за участю чотирьох автомобілів та автобуса MAN FORTUNA 34-G3223, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Гюнсел" (надалі - відповідач-1), під керуванням водія ОСОБА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Після ДТП водій ОСОБА_1 19.01.2022 помер у лікувальній установі.

Внаслідок ДТП відбулось зіткнення автобуса з будівлею, та спричинено значні пошкодження фасаду, стіни та вхідної групи магазину «HARLEI DAVIDSON», розташованого за адресою вул. Розумовська 19, в місті Одеса.

Цього ж дня слідчим відділенням поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення № 0000125 від 19.01.2022 року та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

18.02.2022 року було отримано висновок судово-медичного експерта № 293, згідно якого смерть водія автобусу ОСОБА_1 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із серцево-судинної системи у вигляді гіпертрофічної кардіоміопатії.

Також досудовим розслідуванням фактично встановлено винуватість померлого водія автобусу MAN FORTUNA 34-G3223 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу-1, ОСОБА_1 , та з огляду на приписи ст. 284 Кримінального кодексу України кримінальне провадження закрито. Викладене підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 21.04.2022 року.

З метою визначення вартості майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, 20.01.2022 року між експертом Мазурова І.С. і власником нежитлової будівлі Фізичною особою - підприємцем Генсіровським Є.О., був укладений договір № 001 на проведення будівельно-технічного експертного дослідження нежитлової будівлі - магазин HARLEI DAVIDSON, розташований за адресою вул. Розумовська 19, місто Одеса.

На вирішення будівельно-технічного експертного дослідження поставлено наступне питання: - «Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень нежилої будівлі (магазин Harley-Davidson), розташованої за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 19, яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2022?».

10.06.2022 року експертом Фізичною особою - підприємцем Мазуровою І.С. був складений Висновок експерта № 001/2022 Будівельно-технічного експертного дослідження, згідно якого встановлена вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень нежилої будівлі (магазин Harley-Davidson), розташованої за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 19, яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2022 року.

Так, з Висновку експерта № 001/2022 будівельно-технічного експертного дослідження від 10.06.2022 року вбачається, що вартість відновлення нежилої будівлі (магазин Harley-Davidson), розташованої за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 19, яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2022 року, визначена відповідно до вимог ДСТУ, з урахуванням фактично визначених в натурі об`ємів робіт, ринкової вартості будівельних матеріалів згідно Висновку становить (з урахуванням ПДВ) 638096,00 грн.

Враховуючи, що відновлення пошкодженого магазину потребувало безвідкладних заходів для збереження майна, товарів та матеріальних цінностей, а також для відновлення роботи магазину (під час ДТП автобус в`їхав у фасад магазину пошкодивши фронтальну стіну, вітрину та вхідні двері) 20.01.2022 року між Фізичною особою - підприємцем Генсіровським Є.О. і Фізичною особою - підприємцем Гриценко А Г. був укладений договір підряду № 22/01/01-ФОП, відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника взяв на себе зобов`язання виконати та здати в установлений договором підряду строк ремонтно-будівельні роботи по відновленню об`єкта за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 19.

Відповідно до умов договору підряду був попередньо складений кошторис на очікувані будівельні роботи (додаток №1 до договору) на загальну суму 599989 грн. 39 коп.

14.06.2022 року між Фізичною особою - підприємцем Генсіровським Є.О. і Фізичною особою - підприємцем Гриценко А.Г. був підписаний Акт № 1 за червень 2022 року приймання виконаних робіт за договором підряду на загальну суму 618989 грн. 39 коп.

У період з 20.01.2022 року по 14.06.2022 року Фізичною особою - підприємцем Генсіровським Є.О. на виконання умов договору підряду було переховано Фізичній особі - підприємцю Гриценко А.Г. 618000 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Отже, на підставі виконаних підрядних робіт по відновленню пошкодженого майна, загальні витрати за договором підряду, понесені позивачем - власником пошкодженого нерухомого майна, становлять 618000 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля MAN 11.220 д.н.з. НОМЕР_1 застрахована відповідно до Полісу № АР/1939421 від 25.08.2021 року.

Полісом страхування № АР/1939421 передбачена франшиза в розмірі 0,00 грн. Поліс АР/1939421 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЮНСЕЛ» та Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" був укладений на підставі, у порядку та на умовах Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Також, між Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЮНСЕЛ» був укладений поліс страхування засобів наземного транспорту цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 350320716.21 від 25.08.2021 року.

Відповідно до п. 8.6.2. зазначеного полісу - страхове відшкодування виплачується за вирахуванням страхових виплат, відшкодованих потерпілим 3-м особам за цим страховим випадком за полісом ОСЦПВВНГЗ страхувальника. При цьому франшиза, на суму якої була зменшена виплата за полісом ОСЦПВВНТЗ, підлягає відшкодуванню за цим договором страхування.

24.08.2022 року позивачем було направлено до Aкціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" заяву на виплату страхового відшкодування разом із іншим документами, зокрема, Висновком експерта № 001/200 будівельно-технічного експертного дослідження від 10.06.2022 року.

29.11.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було прийнято рішення про виплату Фізичній особі - підприємцю Генсіровському Є.О. страхового відшкодування по полісу АР/1939421, що оформлено страховим актом № 5300623, відповідно до якого страхове відшкодування складає 130000 грн.

Також 29.11.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було прийнято рішення про виплату Фізичній особі - підприємцю Генсіровському Є.О. страхового відшкодування, але вже по полісу № 350320716.21, що оформлено страховим актом № 5300735, відповідно до якого страхове відшкодування складає 181248 грн. 25 коп.

Враховуючи, що 01.12.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було частково виплачено страхове відшкодування у розмірі 311248 грн. 25 коп., решта суми у розмірі 306751 грн. 75 коп. залишилась не виплаченою, Фізична особа - підприємець Генсіровський Є.О. звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, за результатами розгляду якої Господарський суд Одеської області у справі №916/303/23 ухвалив рішення від 29.06.2023 про стягнення із Акціонерного товариства "Страхова компанія «ІНГО» на користь Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича суму матеріальної шкоди у розмірі 306751 грн. 75 коп., суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 4601 грн. 28 коп. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/303/23 від 29.06.2023 залишено без змін.

У даній справі судами встановлено, що між Акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНГО" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЮНСЕЛ» (страхувальник) було укладено договір №350320716.21 добровільного страхування цивільної відповідальності щодо транспортного засобу автомобіль: MAN 11.220 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до розд. 2 якого предметом договору страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб при використанні застрахованого транспортного засобу (включаючи осіб, які знаходяться у застрахованому транспортному засобі та їх майно). Страховим випадком є настання відповідальності страхувальника/водія у разі заподіяння шкоди третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначеного в п. 1 договору страхування транспортного засобу.

Страхова сума: 1 000 000 грн.; бонус-малус: 0; франшиза: 0,00 грн; страховий тариф: 0,1020; ліміт відшкодування -.

Відповідно до розд. 3 договору №350320716.21, строк дії договору з 00:00 год. 25.08.2021 року до 24:00 24.02.2022 року. Договір страхування набирає чинності з 00.00 годин для наступного за днем надходження всієї страхової премії на рахунок страховика, але не раніше дати початку строку дії, зазначеної в ньому.

Згідно із розд. 4 договору №350320716.21, страхова премія за договором страхування складає 1 020,00 грн., яка сплачується на рахунок Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до початку дії договору.

Відповідно до п. 6.2. договору №350320716.21 страхувальник, водій чи їх представник зобов`язані, зокрема:

- при настанні страхового випадку виконувати інструкції страховика, контакт-центру, спеціалізованої служби, зазначеної в договорі страхування, або їх уповноважених представників та надавати повну та достовірну інформацію щодо обставин настання страхового випадку. Діяти відповідно до розд. 7 договору (6.2.10);

- письмово оформити заявку про страховий випадок не пізніше 3-х робочих днів з моменту його настання (6.2.12).

Згідно п. 6.4. договору №350320716.21 страховик зобов`язаний, окрім іншого, здійснювати виплату страхового відшкодування на умовах і в строки, що передбачені договором страхування (6.4.3).

Відповідно до п. 6.5. договору №350320716.21, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочки, але не більше 10% від суми боргу.

За умовами п. 8.1. договору №350320716.21 після одержання всіх необхідних документів (відповідно до розд. 9 договору) рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15-ти робочих днів. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15-ти робочих днів з моменту ухвалення рішення про виплату.

Положеннями п. 8.2.1. договору №350320716.21 передбачено, що відшкодуванню підлягає тільки пряма шкода, заподіяна третім особам внаслідок ДТП за участю ТЗ, зазначеного в договорі страхування, якщо має місце причино-наслідковий зв`язок між рухом ТЗ (його частин) і заподіяною шкодою, включаючи втрачену вигоду, моральний збиток, втрату товарної вартості, тощо.

Розмір страхового відшкодування за збиток, заподіяний майну третіх (за виключенням транспортного засобу) визначається на підставі висновку оцінювача щодо розміру матеріального збитку (п. 8.2.3. договору №350320716.21).

У розділі 9 договору №350320716.21 передбачено перелік документів для виплати відшкодування: 1. Договір страхування; 2. Письмове повідомлення про настання страхового випадку; 3. Заява Страхувальника/ Вигодонабувача/ правонаступників/ постраждалої 3- сторони на виплату страхового відшкодування; 4. Документ встановленої форма (довідка, постанова тощо) органів внутрішніх справ, поліції, слідчих, судових або інших компетентних органік що підтверджують факт завдання шкоди, тяжкість вини у діях Страхувальника/Водія та причино наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю Страхувальника та завданням шкоди; 5. Постанова суду в адміністративній справі; 6. Довідка медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/ водія на момент настання страхового випадку; 7. Лікарняний лист медичного закладу про термін тимчасової непрацездатності потерпілого або висновок МСЕК про встановлення інвалідності у разі її виникнення; 8. Оригінал свідоцтва про смерть або його копія, завірена нотаріально або органом, що його видав (для осіб, що загинули під час ДТП або померли внаслідок цієї пригоди); 9. Акт огляду та фотографії пошкодженого транспортного засобу страхувальника та транспортного засобу/майна третьої особи, якому завдано ушкодження з результаті ДТП; 10. Документи, що підтверджують розмір збитків, понесених витрат (акт автотоварознавчого дослідження або експертизи про величину збитку, калькуляція та оригінали рахунків за ремонт ТЗ, майна, довідки медичних закладів, рецепти лікарів та інше); 11. Оригінал свідоцтва про реєстрацію Т3; 12. Посвідчення водія або виданий замість нього тимчасовий дозвіл на керування ТЗ; 13. Документи, що підтверджують правонаступництво, опікунство або право на спадщину згідно закону; 14 Документ, що засвідчує особу одержувача страхового відшкодування; 15. Копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду для фізичної особи, що отримує страхове відшкодування; 16. Документи, що підтверджують факт перебування на утриманні третьої особи, у разі смерті останньої; 17. Інші документі, що мають відношення до причин та наслідків страхового випадку; 18. Повний перелік документів та форм довідок, які пред`являються страхувальником/вигодонабувачем для вигнати страхового відшкодування, погоджується із страховиком/представником страховика; 19. Документи повинні бути надані страховику не пізніше 90 робочих днів з моменту настання страхового випадку (або з моменту першої можливості одержання документів, строк видачі яких визначений законодавством або обставинами іншого характеру).

Відповідно до п. 13.3 договору №350320716.21, виплата відшкодування по добровільному страхуванню цивільній відповідальності здійснюється з урахуванням п. 14.6.2. Правил страховика та тільки, якщо сума заподіяної шкоди, що належить до відшкодування, перевищує ліміти відповідальності, встановлені Законом України №1961-VI від 01.07.2044 «Про ОСЦПВ».

01.12.2022 року відповідач, на виконання полісу АР/1939421, сплатив позивачу 130 000 грн. страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №19755 від 01.12.2022 року.

Також 05.12.2022 року відповідачем, на виконання договору № 350320716.21, було сплачено позивачу 181 248 грн. 25 коп. страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №19888 від 05.12.2022 року.

За розрахунками позивача, у зв`язку із несвоєчасністю виплати відповідачем страхових відшкодувань, нараховано пеню у розмірі 61800 грн, 3% річних у розмірі 4 638 грн. 64 коп. та інфляційні втрати у розмірі 24 651 грн. 15 коп.

Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин матеріали господарської справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум нарахованих останнім неустойки, відсотків річних та інфляційних.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до приписів ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За приписами ч. 4 і 18 ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Разом з тим, ст. 9 вказаного вище Закону зазначає про те, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» («Про ОСЦПВ») регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про ОСЦПВ», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З матеріалів справи, з урахуванням преюдиціальних фактів, встановлених у рішенні Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/303/23, вбачається, що на момент ДТП, яка сталася за адресою вул. Розумовська 19, в місті Одесі, відповідальність власника наземного транспортного засобу MAN FORTUNA 34-G3223 д/н НОМЕР_1 була забезпечена договором страхування №350320716.21 від 25.08.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» та Акціонерним товариством «Страхова компанія ІНГО», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб при використанні застрахованого транспортного засобу - MAN 11.220, реєстраційний № НОМЕР_1 , а страховим випадком є настання відповідальності страхувальника/водія у разі заподіяння шкоди третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Страхова сума складає 1000000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Також, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля MAN 11.220 д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована відповідно до Полісу № АР/1939421 від 25.08.2021 року, яким передбачена франшиза в розмірі 0,00 грн. Поліс АР/1939421 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЮНСЕЛ» та Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" був укладений на підставі, у порядку та на умовах Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Матеріалів господарської справи також підтверджується, що 24.08.2022 року позивачем було направлено до Aкціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" заяву на виплату страхового відшкодування разом із іншим документами, зокрема, Висновком експерта № 001/200 будівельно-технічного експертного дослідження від 10.06.2022 року.

29.11.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було прийнято рішення про виплату Фізичній особі - підприємцю Генсіровському Є.О. страхового відшкодування по полісу АР/1939421, що оформлено страховим актом № 5300623, відповідно до якого страхове відшкодування складає 130000 грн.

Також 29.11.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було прийнято рішення про виплату Фізичній особі - підприємцю Генсіровському Є.О. страхового відшкодування, але вже по договору № 350320716.21, що оформлено страховим актом № 5300735, відповідно до якого страхове відшкодування складає 181248 грн. 25 коп.

Враховуючи що 01.12.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було частково виплачено страхове відшкодування у розмірі 311248 грн. 25 коп., решта суми у розмірі 306751 грн. 75 коп. залишилась не виплаченою, Фізична особа - підприємець Генсіровський Є.О. звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, за результатами розгляду якої Господарський суд Одеської області у справі №916/303/23 ухвалив рішення від 29.06.2023 про стягнення із Акціонерного товариства "Страхова компанія «ІНГО» на користь Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича суму матеріальної шкоди у розмірі 306751 грн. 75 коп., суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 4601 грн. 28 коп., яке було залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2023.

У даному разі позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовними вимогами про стягнення зі Страхової компанії сум нарахованих ним пені, 3% та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. При цьому, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції саме в зв`язку з його незгодою щодо визначенням судом строку початку такого нарахування. З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Приписами п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено колегією суддів, позивачем було надіслано на адресу відповідача заяву від 24.08.2022 року з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування, яку останній отримав 29.11.2022 року по полісу АР/1939421, що оформлено страховим актом № 5300623, відповідно до якого страхове відшкодування складає 130000 грн.

Отже, з урахуванням приписів п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування по полісу у строк до 22.11.2022 року включно.

Щодо договору №350320716.21 добровільного страхування цивільної відповідальності судовою колегією встановлено, що предметом даного договору є страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов`язані із відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб при використанні застрахованого транспортного засобу (включаючи осіб, які знаходяться у застрахованому транспортному засобі та їх майно). Страховим випадком є настання відповідальності страхувальника/водія у разі заподіяння шкоди третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначеного в п. 1 договору транспортного засобу.

Так, як вірно встановлено у даній справі судом першої інстанції, п. 8.1. договору №350320716.21, після одержання всіх необхідних документів, які визначені розд. 9 договору, рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15-ти робочих днів. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15-ти робочих днів з моменту ухвалення рішення про виплату.

З умов п. 13.3 договору №350320716.21 вбачається, що виплата відшкодування по добровільному страхуванню цивільній відповідальності здійснюється з урахуванням п. 14.6.2. Правил страховика та тільки, якщо сума заподіяної шкоди, що належить до відшкодування, перевищує ліміти відповідальності, встановлені Законом України «Про ОСЦПВ».

Пунктом 14.6.2. Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених 19.07.2007 року Головою Правління Закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» визначено, що страхове відшкодування сплачується з урахуванням відшкодувань постраждалим третім особам страховиком, особою за цим страховим випадком.

При цьому, п. 14.1 Правил узгоджує те, що після одержання всіх необхідних документів, рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 15 робочих днів, а для додаткового з`ясування обставин, такий строк може бути подовжений до 45 днів. Якщо у вказаний строк не вдалося з`ясувати відповідні обставини, виплати здійснюються на підставі рішення суду.

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, за наслідками розгляду якого судом було стягнуто 306 751 грн. 75 коп. як суму невиплаченого розміру завданих збитків.

В той же час, під час судового розгляду, 29.11.2022 року Aкціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" було прийнято рішення, про виплату Фізичній особі - підприємцю Генсіровському Є.О. страхового відшкодування, але вже по договору № 350320716.21, що оформлено страховим актом № 5300735, відповідно до якого страхове відшкодування складає 181248 грн. 25 коп., які позивачу страховиком було сплачено 05.12.2022 року.

В подальшому, рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/303/23 було стягнуто з відповідача на користь позивача 306 751 грн. 75 коп., як суму невиплаченого розміру завданих збитків.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено, що у відповідності до п. 8.1. договору №350320716.21, Страхова Компанія мала здійснити відшкодування завданих збитків у повному обсязі на загальну суму 618 000 грн. протягом 15-ти робочих днів з моменту ухвалення рішення про виплату. Тобто, відшкодування збитків мало відбутися 20.12.2022 року (15 днів з моменту прийняття рішення про відшкодування вже за договором, а не полісом), що свідчить про наявність прострочення страховика виконання ним його грошового зобов`язання у період з 21.12.2022 року по 19.01.2023 року.

Разом з тим, апелянт, звертаючись до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо розрахунку днів прострочення, оскільки в цьому випадку, на його думку, суд безпідставно не прийняв до уваги те, що відповідно до ч. 1 п. 8.1. договору страховиком приймається рішення після одержання всіх необхідних документів у строк 15 робочих днів, тобто, у даному разі суд взяв до уваги лише ч. 2 вказаного пункту, яким передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту ухвалення рішення про страхове відшкодування. З огляду на вказане, на думку позивача, суд дійшов хибного висновку про те, що граничний строк виплати рахується до 20.12.2022 року.

В розрізі зазначеного доводу позивача, судова колегія наголошує, що позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не підтверджено його будь-яких процесуальних дій щодо оскарження бездіяльності страховика в питанні саме прострочення прийняття страховиком рішення про страхове відшкодування. Відтак, як вірно висновано судом першої інстанції, у даному разі прострочення страховика доведено позивачем лише у період з 21.12.2022 року по 19.01.2023 року та застосування потребує пряма вимога договору №350320716.21, яка визначає, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту ухвалення рішення про страхове відшкодування, а не з моменту подання особою відповідного пакету документів.

Окрім зазначеного, доводи апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції в частині того, що для страхового відшкодування за договором, а не за полісом у нього були відсутніми відповідні документи для такої виплати, також не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки не узгоджуються ані з матеріалами даної справи, ані з умовами договору та Правил страховика, оскільки відповідно до п. 13.3. договору страхування засобів наземного транспортну цивільної відповідальності водія, пасажирів від нещасних випадків №350320716.21 від 25.08.2021 року виплата відшкодування по добровільному страхуванню цивільної відповідальності здійснюється з урахуванням п. 14.6.2. Правил страховика та тільки, якщо сума заподіяної шкоди, що належить до відшкодування, перевищує ліміти відповідальності, встановлені Законом України «Про ОСЦПВ», що свідчить про те, що без рішення страховика за нормами вказаного вище Закону у зв`язку із виникненням страхового випадку за полісом, прийняття рішення за договором є непослідовним та суперечливим.

Більш того, судова колегія, апелянт за доводами апеляційної скарги, у цьому випадку безпідставно користується правом підміни понять «рішення страховика про відшкодування» та саму суть «страхового відшкодування», оскільки саме в цій справі предметом спору є стягнення коштів за невчасне виконання страховиком своїх господарських зобов`язань за правочином, а не спонукання останнього до вчинення відповідних дій, пов`язаних з настанням страхового випадку.

Зазначеним вище висновком за текстом постанови також спростовується довід апелянта про неправомірне переважання умов полісу над умовами договору в частині прийняття рішення про відшкодування, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, без прийняття рішення по полісу АР/1939421 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто без встановлення рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком, порядку виплати страхового відшкодування, а також документального підтвердження перевищення лімітів відповідальності, встановлених Законом України «Про ОСЦПВ», у страховика відсутні усі необхідні, у розумінні розд. 9 договору №350320716.21, документи для виплати відшкодування, що, в свою чергу, не свідчить про вільне трактування судом умов вказаного вище договору.

Враховуючи наведене вище, судова колегія встановила, що місцевим господарським судом періоди прострочення страховиком виплати позивачу страхового відшкодування були визначені правильно, у зв`язку із чим, доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів як такі, що позивачем не доведені та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Також, судова колегія наголошує, що посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 у даному разі не приймається до уваги, оскільки у вказаній вище справі предметом спору було зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" вчинити певні дії, стягнення страхового відшкодування та компенсації моральної шкоди, а не стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із простроченням страховиком здійснення виплати страхового відшкодування, як у справі, яка наразі переглядається. Отже, фактичні обставини у цій справі № 355/385/17 і справі, яка переглядається, не є подібними.

Оскільки у даному випадку судом апеляційної інстанції в силу вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснено тільки в межах вимог та доводів апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича та встановлено правомірність висновку суду першої інстанції щодо зробленого ним розрахунку саме в частині визначення періодів прострочення страховиком виплат страхового відшкодування, питання правильності розміру розрахованих місцевим господарським судом та стягнутих сум пені, 3% річних, інфляційних втрат, судового збору та витрат на правничу допомогу колегією суддів в апеляційному порядку не переглядаються, бо відсутні підстави, визначені чинним процесуальним законодавством для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що доводи та мотиви, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свої підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, з огляду на що висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича до Акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГО" про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат прийнято за належного дослідження всіх обставин даної справи та доказів на їх підтвердження. Тому апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича задоволення не потребує, а рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі №916/5244/23 є таким, що скасування або зміни не потребує.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Генсіровського Євгена Олександровича, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі №916/5244/23 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 року у справі №916/5244/23 залишити без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Я.Ф. Савицький
С.І. Колоколов