ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2024 р. Справа№ 911/1279/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод"

на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024

у справі № 911/1279/23 (суддя Карпечкін Т.П.)

За позовом Приватного підприємства "Фудлайн Продакшн"

до Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод"

про стягнення 153 338, 24 грн, -

В С Т А Н О В И В :

У 2023 році Приватне підприємство "Фудлайн Продакшн" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" про стягнення 153 338,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору, а саме не поставлено оплачений товар ( тестовий форм комплект для виготовлення пляшки типу "Пляшка скляна Sauce bottie FL 280ml безбарвна" ), у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати за товар у розмірі 153 338, 24 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.01.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" на користь Приватного підприємства "Фудлайн Продакшн" 153 338 грн 24 коп. попередньої оплати та 2 684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується попередня оплата за поставку товару, який не придбаний та не проданий відповідачем, що надає позивачу право вимагати повернення передплачених коштів та відмовитись від подальших правовідносин з відповідачем за Договором, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог про повернення суми попередньої оплати за товар у розмірі 153 338, 24 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Ветропак Гостомельський Склозавод" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин застосовуються положення договору поставки, оскільки між позивачем та відповідачем фактично був укладений змішаний договір, який містить умови як договору постачання, так і договору підряду. Також, апелянт вказує, що Договір постачання не містить строку передачі тестового формокомплекту, оскільки саме суть Договору передбачає залишення тестового формокомплекту у розпорядження постачальника з метою виготовлення тестової партії пляшки марки "Пляшка скляна Sauce bottie FL 280ml безбарвна", в подальшому затвердження тестової партії пляшки через затвердження креслень основного формокомплекту з метою подальшого промислового виготовлення зазначеної марки пляшки. Крім того, відповідач також зауважує, що виконання умов Договору з боку відповідача було значно ускладнене в зв`язку із початком війни та підкреслює, що весь завод був зруйнований, виготовлена продукція знищена, територія смт. Гостомель була окупована війсковими рф про що наявні докази в матеріалах справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 та витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1279/23.

10.04.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/1279/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

22.04.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод"надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06.05.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод", відповідача у справі, надійшли письмові пояснення по справі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.12.2021 року між Приватним підприємством "ФУДЛАЙН ПРОДАКШН" (далі - позивач, Покупець) та Приватним акціонерним товариством "ВЕТРОПАК Гостомельський склозавод" (далі - відповідач, Постачальник) був укладений Договір поставки б/н (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується замовити, придбати та продати Покупцеві основний та тестовий формокомплект для виготовлення пляшки типу "Пляшка скляна Sauce bottle FL 280 ml безбарвна", надалі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар у відповідності його до специфікації до Договору, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2. договору вартість тестового формокомплекту з врахуванням 20% ПДВ становить 4 984 Євро, що за курсом НБУ (30,6773грн) на дату укладання договору становить 152 895,66 грн.

Постачальник виконує свої зобов`язання в момент підписання Сторонами видаткової накладної на тестовий та основний формокомплект на складі Постачальника (смт. Гостомель), при чому в той самий момент право власності на формокомплекти для виготовлення пляшки типу "Пляшка скляна Sauce bottle FL 280 ml безбарвна" переходить від Постачальника до Покупця, Право власності на основний формокомплект переходить Покупцю на підставі оригінальної накладної після проведення повної оплаті згідно п. 4.1,4.2, та 4.3. (п. 1.6 Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору постачальник зобов`язується передати тестові пляшки типу "Пляшка скляна Sauce bottle FL 280 ml безбарвна" для погодження основного формокомплекту не пізніше ніж через 8 тижнів після погодження креслення для виробництва тестового формокомплекту. Факт погодження тестових взірців відбувається шляхом підписання сторонами креслення для виробництва основного формокомплекту.

Пунктом 2.5. Договору постачальник зобов`язується розпочати промислове виготовлення пляшок типу "Пляшка скляна Sauce bottle FL 280 ml безбарвна", через 12 тижнів після погодження тестових взірців, оплати згідно п. 4.1. та оплати відповідних етапів платежів відповідно до п. 4.2., при умові надання заявки на виробництво даної пляшки.

Поставка Товару здійснюється на умовах РСЛ за адресою: (смт. Гостомель, пл. Рекунова, 2 Київська обл., ПрАТ "Ветропак Гостомельський Склозавод"), згідно редакції ІНКОТЕРМС 2010 року. Товар вважається переданим Покупцю з моменту його приймання за кількістю, комплектністю та якістю відповідно до вимог Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання по кількості" № П-6, Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання по якості" № П-7, а також цього Договору (Пункт 3.1.-3.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору покупець оплачує 100% вартості тестового формокомплекту в гривні з ПДВ 152 895,66 грн., на момент замовлення формокомплекту Постачальником, що є еквівалентом 4 984 Євро, станом на дату виставлення рахунку, протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку від Постачальника (Покупець зобов`язаний підтвердити Постачальникові про отримання рахунку засобами електронної пошти).

Згідно з п.7.4. Договору якщо неможливість повного або часткового виконання зобов`язань буде тривати більше трьох місяців, то кожна із Сторін має право відмовитися від виконання зобов`язань по Договору повністю або частково. При цьому жодна із Сторін не буде мати права на компенсацію іншою Стороною можливих збитків.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30 травня 2022 року, а в частині розрахунків та поставки Товару належної якості та комплектності - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 8.1. Договору).

Також, матеріалами справи підтверджується, що на виконання зобов`язань за Договором (п. 4.1), згідно виставленого відповідачем Рахунок-фактуру №24 від 21.12.2021 року на оплату тестового формкомплекту № 05/1431 від 21.12.2021 року (т. 1 а.с. 12), ним було сплачено відповідачу 153 338,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2442 від 24.12.2021 року. (т. 1 а.с. 13).

Разом з цим, суд апеляційної інстанці вважає за необхідне підкреслити, що станом на дату звернення позивача до суду, відповідачем не поставлено позивачу товар на суму 153 338,24 грн, що останнім не заперечується. Матеріали справи, також не містять і погодження з боку відповідача тестових взірців, як передбачено п.п. 2.4. - 2.5. Договору.

Також позивач зазначив, що між сторонами велось електронне листування про неможливість відповідача виконати свої зобов`язання за Договором. Сторони намагались врегулювати спір але, не дійшли взаємної згоди. Відповідач не надав відомостей про можливі строки виготовлення і передачі формкомплекту, посилаючись на труднощі в господарській діяльності.

З метою досудового врегулювання спору в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України 07.02.2023 року позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів в сумі 153 338,24 грн (т.1 а.с. 14), однак відповідна вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В продовженні електронного листування представник відповідача повідомляв про нібито готовність відповідача передати формкомплект і пропонував позивачу звернутись до третьої особи - безпосереднього виробника формкомплекту.

Однак як зазначив позивач, враховуючи отриману інформацію, останній був готовий прийняти формкомплект, а не повернення сплачених коштів, але відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим 03.04.2023 року позивач повторно звернувся до відповідача письмово (т. 1 а.с. 18), зазначивши остаточний строк для виконання останнім зобов`язань за Договором 18.04.2023 року.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 153 338,24 грн. здійсненої ним оплати до початку поставки Товару, тому що станом на момент звернення до суду відповідач так і не поставив передбачений Договором Товар, сплачених коштів не повернув.

Вирішуючи спір, місцевий господарський суд правильно визначив правову природу правовідносин, які склалися між сторонами, вказавши, що такі відносини мають ознаки договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно із частиною 1 статті 662, статтею 663, частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1-2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи наявне платіжне доручення № 2442 від 24.12.2021 року з якого вбачається, що позивачем відповідно до умов Договору та виставленого відповідачем рахунку було здійснено попередню оплату Продукції.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оскільки Договором не встановлений строк виконання відповідачем свого зобов`язання щодо поставки товару, то обов`язок щодо повернення коштів, отриманих відповідачем на виконання Договору, має обчислюватися з урахуванням положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства, а відтак враховуючи непоставку відповідачем товару позивач правомірно заявив вимогу про повернення суми попередньої оплати за товар у розмірі 153 338, 24 грн.

В той же час, щодо доводів скаржника, що між позивачем та відповідачем фактично був укладений змішаний договір, який містить умови як договору постачання, так і договору підряду у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин норми статті 530 ЦК України без застовування спеціальної норми статті 846 ЦК України колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Крім того, колегія суддів також критично відноситься до тверджень відповідача, що останній повідомив покупця про готовність Товару до відвантаження, однак позивач станом на подачу апеляційної скарги товар не отримав, що на думку скаржника є порушенням умов договору, оскільки таке повідомлення, виходячи зі змісту останнього, датоване 23.05.2023 роком (т. 1 а.с. 46), однак з матеріалів справи вбачається та зазначалося раніше, що позивач повторно звернувся до відповідача 03.04.2023 з вимогою про повернення грошових коштів або передачі виготовленого формокомплекту в строку до 18.04.2023 року.

Разом з цим, колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо того, що саме по собі посилання відповідача на воєнний стан та наявність листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання Договірних зобов`язання перед позивачем.

Так, згідно з п. 7.3. Договору у разі виникнення обставин непереборної сили, що перешкоджають повному або частковому виконанню цього Договору, Сторона, на яку впливають такі обставини повинна у триденний строк з дати настання форс-мажорних обставин повідомити про це іншу сторону, при цьому, відповідно до п. 7.2. Договору, час, визначений для виконання зобов`язань за Договором має бути збільшено на термін дії цих форс-мажорних обставин. Сторона, яка заявила про настання форс-мажорних обставин, повинна представити відповідний висновок Торгово-промислової палати або її регіонального представництва.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, одночасно з цим, матеріали справи не містять і сертифікатів (довідок, свідоцтв) Торгово-промислової палати про настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що апелянтом зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 року у справі №911/1279/23 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ветропак Гостомельський Склозавод" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 у справі №911/1279/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2024 року у справі №911/1279/23 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1279/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир