ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3715/23

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Техкомплект", Київська обл., Бучанський р-н., с. Калинівка

про стягнення 127 761 грн. 53 коп.

Представники сторін:

позивача Іщенко Н.С.;

відповідача Воловик О.А.

Обставини справи:

Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Техкомплект про стягнення пені за порушення строків поставки за договором № 907-23 від 29.05.2023 у розмірі 127 761,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вчасно не виконав свої зобов`язання по поставці товару згідно договору № 907-23 від 29.05.2023 року.

На виконання вимог суду відповідачем 10.01.2024 року поданий відзив на позов в якому зазначає, що він добросовісно вважав, що належним терміном поставки товару згідно договору є 90 робочих днів з моменту одержання авансу від замовника, а не 90 календарних днів, як рахує позивач, оскільки граничний строк поставки товару визначений до 31.12.2023 р., а умови укладеного договору не встановлювали обов`язку відповідача щодо поставки саме у календарних днях.

Отже, фактично прострочення поставки з боку постачальника складає 4 робочих дні: з понеділка 16.10.2023 р. по четвер 19.10.2023 року включно.

Зазначену аргументацію відповідача щодо термінів виконання поставки (в робочих, а не календарних днях) було наведено у відповіді ТОВ «Торговий дім Техкомплект» на досудову вимогу позивача, яка не була прийнята позивачем до уваги.

Таким чином відповідач не погоджується з розрахунком позивача щодо визначення дати закінчення прострочення, так і щодо загальної тривалості прострочення, що її безпідставно обраховано позивачем у календарних днях.

Представником позивача 15.01.2024 р. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив в якій зазначає про те, що ним було направлено відповідачу претензію № 5324/13 від 11.09.2023 р. з вимогою про поставку товару, строк поставки якого порушено. В даній претензії зазначено про те, що товар мав бути поставлений та переданий покупцеві не пізніше ніж 08.09.2023 р. Відповідь на дану претензію відповідач надав листом № 03/10/23 від 03.10.2023 р., в якому зазначив про відтермінування виконання замовлення у зв`язку з логістичними та митними ускладненнями з імпортуванням шасі, що призвело до зміни графіку виробництва відповідача. Крім того, у листі зазначено про те, що відповідачем поставку, заплановано в термін до 08.09.2023 р. та гарантує здійснити до 20 жовтня 2023 року.

Також позивачем заявлено клопотання про зменшення позовних вимог, просить суд задовольнити його та стягнути з відповідача 109 129 грн. 64 коп. пені за період з 09.09.2023 р. по 19.10.2023 р.

Дане клопотання задоволено судом, про що зазнчено в ухвалі суду від 17.01.2024 р.

Таким чином позивач вважає, що відповідач своїм листом № 5324/13 від 11.09.2023 р. фактично визнав порушення ним строків поставки товару за договором та клопотав про їх продовження, жодних зауважень щодо тлумачення положень договору, відмінних від наведених у претензії позивача даний лист не містить.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначає, що договір між сторонами містить різні застереження щодо строків, як у робочих, так і у календарних днях (зокрема п. 4.2. договору щодо термінів здійснення передоплати (10 банківських днів); п. 6.2.1. договору вказано щодо повідомлення про розірванння договору (за 10 робочих днів); п. 10.3. договору встановлено про повідомлення постачальника щодо розірвання договору (за 10 робочих днів) або в положеннях договору уточнюється, що відповідні дні є календарними (зокрема п. 7.3 договору щодо терміну безоплатного усунення недоліків протягом (10 календарних днів).

Тому, однозначно визначити, про які саме (календарні або робочі) дні йдеться в п. 5.1. договору - неможливо, оскільки обидві варіанти є однаково можливими і правомірними у господарських договорах.

Що стосується копії листа № 03/10/23 від 03.10.2023 р., то ТОВ "Торговий дім "Техкомплект" є постачальником за догоровом з позивачем, а не виробником (ТОВ "Техкомплект"

Ухвалою суду від 14.02.2024 р. закрито підготовче провадження, справа призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 13.03.2024 р. по 05.04.2024 р., з 05.04.2024 р. по 15.05.2024 р.

За клопотанням позивача розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи EasyCon.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з урахуванням заяви щодо зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

29.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Техкоплект» (Постачальник) та Обласним комунальним підприємством «Миколаївоблтеплоенерго» (Покупець) було укладено договір про закупівлю товарів № 907-23, відповідно до п. 1.1. умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, що відповідає характеристикам, зазначеним у специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, а саме: бортовий вантажний автомобіль; 34130000-7 Мототранспортні засоби, 2 одиниці, а покупець прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна договору становить 2 428 800,00 грн., у тому числі ПДВ 404 800,00 грн. Ціна за товар включає вартість товару, ПДВ, завантаження та розвантаження (у разі необхідності), сплату податків та зборів (обов`язкових платежів) тощо.

Згідно п. 4.2. Договору покупець здійснює передоплату в розмірі 30% від загальної вартості товару, що складає 728 640,00 грн. (з ПДВ), протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку (виставленого постачальником після отримання заявки від замовника), остаточний розрахунок у розмірі 70 % вартості товару, що складає 1 700 160,00 грн. (з ПДВ), проводиться в день підписання видаткової накладної.

Строк виготовлення та поставки товару протягом 90 днів з моменту одержання постачальником авансу від замовника. Умови постачання: поставка товару здійснюється на умовах EXW правил ІНКОТЕМС 2010, за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозводська, 48 (п. 5.1. Договору).

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не поставленого товару за кожний день затримки. Сплата пені не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за договором.

Договір діє з дати його укладання по 31.12.2023 р., а в частині розрахунків до повного його виконання (п. 10.1. Договору).

На виконання умов договору позивач 09.06.2023 р. перерахував відповідачу аванс в сумі 728 640,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, поставка товару відбулась 20.10.2023 р., що підтверджується видатковою накладною № 81 від 20.10.2023 р. та актом приймання-передачі від 20.10.2023 р.

20.11.2023 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 7188/32 з вимогою про оплату пені за порушення строків поставки за договором за період з 09.09.2023 р. по 26.10.2023 р.

04.12.2023 р. відповідачем направлена відповідь на претензію № 04/12-01, в якій останній вважає вимогу позивача необґрунтованою та надмірно завищеною, оскільки згідно його розрахунку, прострочення склало лише 4 робочі дні.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд погоджується із тим, що була допущена прострочка поставки товару, але не за період з 09.09.2023 р. по 19.10.2023 р.

Тобто, простроченням відповідача як постачальника за договором є період, який почався з 16.10.2023 (понеділок) - перший робочий день після закінчення перебігу 90- денного терміну належної (вчасної) поставки.

Поставка товару з боку відповідача відбулася 20.10.2023 згідно видаткової накладної № 81 та акту приймання-передачі від 20.10.2023.

Отже, фактично прострочення поставки з боку постачальника (з понеділка 16.10.2023 по четвер 19.10.2023 включно) склало 4 робочих дні.

Суд зробив власний перерахунок пені за чотири дні, який складає 10 646 грн. 79 коп.

У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, п. 2 ч. 1. ст. 231, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Техкомплект» (08004, Київська обл., Бучанський р-н., с. Калинівка, вул. Київська, 194, код 34558382) на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївобтеплоенерго» (54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а, код 31319242) 10 646 (десять тисяч шістсот сорок шість) грн. 79 коп. пені та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 27.06.2024 року.

Суддя Л.Я. Мальована