ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. Справа №909/1112/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", м.Київ від 08.04.2024 (вх.ЗАГС 01-05/1017/24 від 08.04.2024)

на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 (повний текст складено 25.03.2024, суддя Михайлишин В.В.)

у справі № 909/1112/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", м.Київ

до відповідача Фізичної особи підприємця Тичковського Ярослава Ярославовича

про стягнення заборгованості в сумі 45 000, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 у справі № 909/1112/24 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ" до Фізичної особи - підприємця Тичковського Ярослава Ярославовича про стягнення заборгованості в сумі 45 000, 00 грн відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 у справі №909/1112/23 відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ "ЮСДМ", адвоката Захарчука Івана Анатолійовича про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та зменшення розміру витрат на правову допомогу. Задоволено заяву представника ФОП Тичковського Ярослава Ярославовича адвоката Булавинця Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. Стягнено з ТОВ "ЮСДМ" на користь ФОП Тичковського Ярослава Ярославовича 9 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивовано тим, що розмір витрат ФОП Тичковського Я.Я. на оплату вартості послуг адвоката за надану професійну правничу допомогу в сумі 9 000, 00 грн є пропорційним до ціни та предмета спору і відповідає критерію розумності. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про необґрунтованість та непропорційність витрат на правничу допомогу, які понесені відповідачем. Заява представника ФОП Тичковського Я.Я., адвоката Булавинця Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана у встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк, а відтак в суду відсутні підстави для залишання її без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ТОВ "ЮСДМ" подано апеляційну скаргу б/н від 08.04.2024 (вх.ЗАГС 01-05/1017/24 від 08.04.2024), в якій просить додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 у справі №909/1112/23 скасувати та залишити заяву про розподіл судових витрат без розгляду. У разі не залишення заяви про розподіл судових витрат без розгляду скаржник просить зменшити розмір судових витрат до 1000, 00грн, посилаючись на те, що оскаржуване додаткове рішення винесено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що 16.02.2024 в підсистемі «Електронний суд» надійшло повідомлення про винесення ухвали від 16.02.2024 про прийняття до розгляду заяви ФОП Тичковського Я.Я. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Судове засідання було призначено на 27.02.2024. Позивач ТОВ «ЮСДМ» та представник позивача адвокат Захарчук Іван Анатолійович копію заяви з додатками будь-яким зв`язком не отримували. В підсистемі «Електронний суд» також була відсутня заява з додатками.

Скаржник вважає, що не направлення позивачу заяви з додатками позбавило позивача можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат та зазначає, що згідно ст.170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої зазначеної статті, має повернути її заявнику без розгляду, в незалежності, подано таке клопотання учасником справи чи ні.

Скаржник зазначає, що станом на дату подання даного клопотання в матеріалах справи, зокрема в системі Електронний суд, відсутня заява відповідача про розподіл судових витрат із належними доказами її надсилання позивачу у справі, в тому числі подана в межах п`ятиденного строку з дня винесення рішення по суті. Крім того жодної заяви з проханням поновити строк подання заяви про розподіл судових витрат, або заяви про пропущення строку з поважних причин відповідачем не було подано. Відповідач у своїх заявах, зокрема у відзиві на позовну заяву не заявляв про попередній розмір судових витрат.

Скаржник вважає, що розмір витрат, які суд стягнув є неспівмірним до розміру ціни позову.

ФОП Тичковський Я.Я. у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що вона є безпідставною та не підлягає до задоволення

Відповідач вважає, що доводи скаржника щодо неотримання позивачем- TOB «ЮСДМ» та представником позивача- адвокатом Захарчуком І.А. копій заяви з додатками спростовуються матеріалами справи, а саме квитанцією № 598255 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", , згідно з якою заява про стягнення витрат на правничу допомогу та додатки до неї доставлені до Електронного кабінету позивача 16.02.2024 о 09:32 год.

Відповідач вважає, що той факт, що в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу було допущено описку та помилково вказано номер справи 909/111/23 жодним чином не спростовує те, що така заява була доставлена до Електронного кабінету позивача 16.02.2024 та він міг з нею ознайомитись і надати свої заперечення, оскільки з її змісту та змісту доданих до неї додатків було чітко зрозуміло якої саме справи вона стосується.

Відповідач зазначає, що додані до матеріалів справи викопіювання з підсистеми «Електронний суд» розділу «Мої справи» та розділу «Повідомлення» є неналежними доказами, оскільки стосуються виключно даних з Електронного кабінету представника позивача, самим позивачем не надано належних доказів, що до його Електронного кабінету не надходила заява про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки така заява надсилалась саме до Електронного кабінету позивача, а не його представника.

Відповідач зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань того, що стягнуті судом першої інстанції витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн є завищеними та підлягають зменшенню до 1 000 грн. Суд першої інстанції надав оцінку заявленому до стягнення розміру витрат на правничу допомогу та зазначив, що розмір витрат ФОП Тичковського Я.Я. на оплату вартості послуг адвоката за надану професійну правничу допомогу в сумі 9 000, 00 грн є пропорційним до ціни та предмета спору і відповідає критерію розумності, а позивачем не надано доказів, які б свідчили про необґрунтованість та непропорційність витрат на правничу допомогу, які понесені відповідачем.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному суду 08.04.2024 справу №909/1112/23 передано на розгляд раніше визначеному складу суду колегії: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", м.Київ від 08.04.2024 (вх.ЗАГС 01-05/1017/24 від 08.04.2024) на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 у справі № 909/1112/23, апеляційну скаргу вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 у справі № 909/1112/23 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ" до ФОП Тичковського Я.Я. про стягнення заборгованості в сумі 45 000, 00 гривень відмовлено.

16.02.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Булавинця Миколи Миколайовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 16.02.2024 судом прийнято до розгляду заяву представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Булавинця М.М. (вх. № 2682/24 від 26.02.2024) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1112/23, судове засідання призначено на 27.02.2024.

27.02.2024 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Захарчука Івана Анатолійовича надійшло клопотання про повернення заявнику без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 27.02.2024 судом, зокрема, повернуто без розгляду клопотання представника ТОВ "ЮСДМ" адвоката Захарчука Івана Анатолійовича про повернення відповідачу без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу; зобов`язано представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Булавинця Миколу Миколайовича повторно направити матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "ЮСДМ", докази чого надати суду; розгляд заяви представника ФОП Тичковського Я.Я., адвоката Булавинця Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 909/1112/23 відкладено на 20.03.2024.

28.02.2024 до канцелярії суду від представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Булавинця Миколи Миколайовича надійшла заява про повторне долучення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

20.03.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача адвоката Захарчука Івана Анатолійовича надійшло клопотання про повернення заявнику без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі та зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 у справі №909/1112/23 відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ "ЮСДМ" адвоката Захарчука Івана Анатолійовича про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та зменшення розміру витрат на правову допомогу. Задоволено заяву представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Булавинця Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 909/1112/23. Стягнено з ТОВ "ЮСДМ" на користь ФОП Тичковського Я.Я. 9 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 233 ГПК України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За правилами ч.ч.1.2 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як встановлено судом в ході розгляду заяви в суді першої інстанції, представником відповідача адвокатом Булавинець Миколою Миколайовичем у поданому до суду 17.01.2024 запереченні на відповідь на відзив заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 15 000, 00 грн, а також зазначено, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані впродовж 5 днів з моменту винесення рішення у справі.

До заперечення представником відповідача додано ордер на надання правничої допомоги від 15.01.2024, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 15.01.2024.

Зі змісту ч.2 ст.124 ГПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 № 916/2087/18, від 08.04.2021 у справі № 905/716/20,

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2021 у справі №910/7586/19).

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначалося вище, при поданні до суду представником відповідача попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, останнім вказано, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані впродовж 5 днів з моменту винесення рішення у справі.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.02.2024 у даній справі ухвалено у спрощеному позовному провадженні за участю представників сторін.

Таким чином, відповідач повинен був подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу до 19.02.2024 включно.

Як зазначалось вище, 16.02.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Булавинця Миколи Миколайовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Дана заява в паперовому вигляді зареєстрована відповідальним працівником суду 16.02.2024 та долучена до матеріалів справи № 909/1112/23 (суддя Михайлишин В. В.).

При цьому, судом встановлено, що представником ФОП Тичковського Я.Я. адвокатом Булавинцем Миколою Миколайовичем при направленні через підсистему "Електронний суд" матеріалів заяви 16.02.2024 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, допущено описку в номері справи, а саме замість № 909/1112/23 зазначено - № 909/111/23, що призвело до некоректної реєстрації заяви в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", а саме долучення її в електронному вигляді до матеріалів справи № 909/111/23 (суддя Малєєва О. В.).

27.02.2024 відповідальним працівником суду, у зв`язку з встановленими обставинами, здійснено долучення матеріалів заяви представника відповідача, адвоката Булавинця Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в електронному вигляді до матеріалів справи №909/1112/23 (суддя Михайлишин В. В.).

З урахуванням наведеного, заява представника ФОП Тичковського Я.Я., адвоката Булавинця Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана у встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк, а відтак в суду першої інстанції були відсутні підстави для залишання її без розгляду.

За змістом пункту 1 частини першої статті 164 ГПК України, частини першої статті 172 ГПК України передбачено особливості виконання заявником вимог щодо надсилання іншим учасникам справи копії позовної заяви з додатками з урахуванням саме положень статті 42 ГПК України.

Отже, передбачене статтею 42 ГПК України правило стосується всіх документів, в тому числі позовних заяв, скарг та інших визначених законом процесуальних документів, які подаються в електронній формі.

Судова колегія звертає увагу на те, що рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС (далі - Положення від 17.08.2021), яким згідно пункту 2 визначено порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, зокрема, підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

Зокрема, згідно з пунктом 24 розділу III "Електронний суд" Положення від 17.08.2021 підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Пунктом 29 розділу III "Електронний суд" Положення від 17.08.2021 передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

За приписами пункту 37 розділу III "Електронний суд" Положення від 17.08.2021 підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства). Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства. До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи. Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Тлумачення частин першої, четвертої, п`ятої, сьомої, абзаців першого та другого частини восьмої статті 6, частин п`ятої-сьомої статті 42 ГПК України, пунктів 24, 29, 37 розділу III "Електронний суд" Положення від 17.08.2021 приводить до висновку, що альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є використання підсистеми "Електронний суд", яка забезпечує можливість користувачам створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя.

За умови реєстрації іншим учасником справи Електронного кабінету функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи копій поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Квитанція про доставку документів містить наступні елементи: - порядковий номер згенерований автоматично системою Електронний кабінет; - дату та час доставки - зазначається час коли відправник (пункт 4) надіслав документи та вони стали доступні отримувачу (пункт 3) в кабінеті Електронний суд в розділі "Документи сторін"; - кому доставлено - вказано тип суб`єкта правових відносин його РНОКПП/ЄДРПОУ та П.І.Б. чи назву отримувача; - від кого доставлено - вказано тип суб`єкта правових відносин РНОКПП та П.І.Б. відправника; - перелік (опис) документів що надіслані - розміщено повний перелік документів приєднаних до заяви з вказанням назви файлів та їх ідентифікатора в системі і відповідними файлами підпису відправника (пункт 4). Для документів формату pdf додатково вказано кількість сторінок у файлі.

Як вбачається із матеріалів справи, до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача долучено квитанцію № 598255 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", , згідно з якою вказана заява та додатки до неї доставлені до Електронного кабінету позивача 16.02.2024 о 09:32 год.

Відтак, незважаючи на допущену представником відповідача описку у номері справи при поданні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у позивача була можливість ознайомитися з надісланою до його Електронного кабінету заявою та додатками до неї.

Враховуючи викладене, подані представником позивача- адвокатом Захарчуком І.А. викопіювання з Електронного кабінету, не є доказом відсутності матеріалів заяви в Електронному кабінеті юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ".

Матеріалами справи підтверджується, що 27.02.2024 відповідальним працівником суду, здійснено долучення матеріалів заяви представника відповідача, адвоката Булавинця Миколи Миколайовича (вх. № 2682/24 від 16.02.2024) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в електронному вигляді до матеріалів справи № 909/1112/23 (суддя Михайлишин В. В.), що підтверджується наявною в матеріалах справи службовою запискою завідувача сектору інформаційних технологій та захисту інформації Господарського суду Івано-Франківської області (том ІІ а.с.51).

Ухвалою суду від 27.02.2024 зобов`язано представника Фізичної особи - підприємця Тичковського Ярослава Ярославовича, адвоката Булавинця Миколу Миколайовича повторно направити матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", докази чого надати суду (том ІІ а.с.67).

На виконання означеної ухвали суду представник відповідача адвокат Булавинець Микола Миколайович (вх. № 3433/24 від 28.02.2024) долучив докази направлення матеріалів заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з додатками на адресу ТОВ "ЮСДМ", а саме: опис вкладення, квитанцію та накладну Укрпошти.

З огляду на наведені вище докази, посилання скаржника на те, що позивачем - ТОВ "ЮСДМ", та його представником - адвокатом Захарчуком І.А. не отримано копії заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не беруться судовою колегією до уваги..

Окрім того, судова колегія зазначає, що ухвалою суду від 27.02.2024 розгляд справи відкладався до 20.03.2024, представник позивача мав можливість подати до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в тому числі щодо неспівмірності розміру таких витрат, в зв`язку із чим посилання позивача на те, що не направлення відповідачем заяви з додатками позбавило позивача можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру судових витрат судовою колегією до уваги не приймається.

З врахуванням наведеного вище, судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі забезпечено право іншої сторони - позивача щодо подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та/або доведення їх не співмірності.

Щодо розміру судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою судова коегія зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Приписами ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності.

Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021ту справі №918/1045/20.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи потрібно надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила таке:

"140. подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

143 частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис".

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що у разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (постанови Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 19.11.2021 у справі №910/4317/21, від 03.02.2022 у справі №910/17183/20).

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано належним чином засвідчені копії:

- договору про надання правничої допомоги від 15.01.2024;

- акта про надання правничої допомоги, розрахунок (детальний опис робіт (наданих послуг) від 14.02.2024;

- ордера на надання правничої допомоги від 15.01.2024, виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 15.01.2024.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 15.01.2024 між відповідачем - Фізичною особою - підприємцем Тичковським Ярославом Ярославовичем (далі - клієнт) та адвокатом Булавинець Миколою Миколайовичем (далі - адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого, клієнт зобов`язується надати адвокату всі необхідні документи та іншу інформацію, прийняти такі послуги і оплатити їх, а адвокат зобов`язаний здійснити підготовку (вивчення) матеріалів, провести захист (представництво) інтересів клієнта в будь-якому суді (місцевому, апеляційному або касаційному) в інших органах державної влади або управління, місцевого самоврядування, Вищій раді правосуддя, на підприємствах, установах і в організаціях до досягнення обумовленого сторонами позитивного результату без обмеження повноважень. Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу по захисту інтересів клієнта.

Пунктом 3.1. означеного договору передбачено, що винагорода по справі включає в себе витрати, понесені адвокатом при виконанні своїх зобов`язань по цьому договору та гонорар за надані послуги.

Обчислення гонорару здійснюється у формі погодинної оплати

(1000 грн година, крім участі в судовому засіданні, вартість якої становить 2 000 грн година) згідно підписаного сторонами акту про надання правничої допомоги, де зазначаються також і витрати адвоката, якщо такі є.

Зміст послуг, наданих представником відповідача адвокатом Булавинець Миколою Миколайовичем, і їх вартість наведено в акті про надання правничої допомоги, розрахунку (детальному описі робіт (наданих послуг) від 14.02.2024, зокрема:

- проведення консультації з клієнтом з метою з`ясування обставин справи. Правовий аналіз наданих Клієнтом документів, підготовка правової позиції, стратегії та тактики захисту. Пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 1 год. х 1000 гривень, всього 1000,00грн;

- юридичний аналіз відповіді на відзив і підготовка заперечення на відповідь на відзив у справі № 909/1112/23 - 3 год. х 1000,00грн, всього 3 000,00грн;

- підготовка та подання адвокатських запитів до ТОВ "ЮСДМ", ТОВ "Делла-ІТ" - 1 год. х 1000,00грн, всього 1000,00грн;

- участь у судових засіданнях з розгляду справи № 909/1112/23 в Господарському суду Івано-Франківської області - 2 год. х 2000,00грн, всього 4000,00грн.

Всього на правову допомогу адвокатом витрачено 7 годин, за які нараховано винагороду в розмірі 9 000, 00 грн.

При цьому, судом правомірно враховано, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що розмір витрат, які суд стягнув є не співмірними з розміром таких витрат до розміру ціни позову, яка складала 45 000,00 грн, оскільки суд стягнув витрат на суму 9 000,00 грн, що відповідає 20% ціни позову, судова колегія зазначає таке.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

Суд першої інстанції, перевіривши поданий розрахунок в сукупності з матеріалами справи, правомірно встановив, що заявлені витрати в сумі 9 000, 00 грн є співмірними зі складністю справи та зазначені вимоги відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та підлягають стягненню з позивача. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про необґрунтованість та непропорційність витрат на правничу допомогу, які понесені відповідачем.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що послуги професійної правничої допомоги, що надані адвокатом Булавцем Миколою Миколайовичем відповідачу та зазначені в акті виконаних робіт, є реальними, дійсними та необхідними діями адвоката, які були спрямовані на захист порушених прав відповідача.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими та доведеними заявлені понесені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації заявнику за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 9 000,00 грн.

Враховуючи наведені обставини додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 у справі №909/1112/23 слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСДМ", м.Київ від 08.04.2024 (вх.ЗАГС 01-05/1017/24 від 08.04.2024) залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 у справі №909/1112/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин А. В.