ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Справа № 902/769/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Юрчук М.І.

без виклику учасників справи

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 24.04.2024 (судді: Матвійчук В.В., Тварковський А.А., Яремчук Ю.О.) у справі № 902/769/19

за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Неал"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Рендінвест"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області, в порядку загального позовного провадження, перебувала справа № 902/769/19 за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМУ-2" ЛТД, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Неал", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рендінвест" з наступними позовними вимогами:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Неал" виконати обов`язок в натурі за Договором про комплексну забудову території від 28.05.2015 шляхом безоплатної передачі у комунальну власність завершений будівництвом та/або реконструкцією об`єкт інженерної інфраструктури - зливову каналізацію та дренажну систему (з влаштуванням очисних споруд) (п.п. 2.3.5.1. Договору); фінансування в повному обсязі за власні та/або залучені кошти наступні роботи: комплексний благоустрій території шляхом будівництва спортивного та дитячого майданчиків, підписки території ґрунтом, очищення водойми та влаштування паркової зони та передавання створених за результатом робіт об`єкти благоустрою у власність територіальної громади міста (п.п. 2.3.4.2., 2.3.5.2. Договору);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рендінвест" виконати обов`язок в натурі за Договором про комплексну забудову території від 28.05.2015 шляхом завершення будівництва дошкільного навчального закладу на 240 місць з наступним передаванням у власність територіальної громади міста; введення об`єктів інженерної та соціальної інфраструктури в експлуатацію з наступним передаванням у комунальну власність (п.п. 2.4.3., 2.4.5. Договору).

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.06.2022 у справі №902/769/19 відмовлено у позові Виконавчого комітету Вінницької міської ради.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради задоволено. Рішення Господарського суду Вінницької області від 20.06.2022 у справі №902/769/19 скасовано. Прийняти нове рішення по справі, яким позов задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Неал» виконати обов`язок в натурі за Договором про комплексну забудову території від 28 травня 2015 року шляхом безоплатної передачі у комунальну власність завершений будівництвом та/або реконструкцією об`єкт інженерної інфраструктури - зливову каналізацію та дренажну систему (з влаштуванням очисних споруд) (п.п.2.3.5.1. Договору); фінансування в повному обсязі за власні та/або залучені кошти наступні роботи: комплексний благоустрій території шляхом будівництва спортивного та дитячого майданчиків, підсипки території ґрунтом, очищення водойми та влаштування паркової зони та передавання створених за результатом робіт об`єкти благоустрою у власність територіальної громади міста (п.п.2.3.4.2., 2.3.5.2. Договору). Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Рендінвест» виконати обов`язок в натурі за Договором про комплексну забудову території від 28 травня 2015 року шляхом завершення будівництва дошкільного навчального закладу на 240 місць з наступним передаванням у власність територіальної громади міста; введення об`єктів інженерної та соціальної інфраструктури в експлуатацію з наступним передаванням у комунальну власність (п.п.2.4.3., 2.4.5. Договору). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Неал» на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради 1921,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 2881,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рендінвест» на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради 1921,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 2881,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Видачу наказів доручено Господарському суду Вінницької області.

28.10.2022 на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 у справі 902/769/19 Господарським судом Вінницької області видано відповідні накази.

22.04.2024 до суду надійшла скарга Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 01/00/011/128438 від 22.04.2024 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства управління міністерства юстиції (м. Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни при виконанні рішення суду у справі № 902/769/19, в якій скаржник просить:

1. Поновити строк на оскарження постанови Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни від 13.01.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 70569149.

2. Витребувати з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) матеріали виконавчого провадження № 70569149.

3. Визнати неправомірними дії Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни по винесенню постанови від 13.01.2023р. про закінчення виконавчого провадження № 70569149.

4. Скасувати постанову Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни від 13.01.2023р. про закінчення виконавчого провадження № 70569149.

5. Зобов`язати Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни поновити виконавче провадження № 70569149.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни від 13.01.2023 про закінчення виконавчого провадження № 70569149. Скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.04.2024 № 01/00/011/128438 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства управління міністерства юстиції (м. Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни при виконанні рішення суду у справі № 902/769/19 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним процесуальним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.04.2024 та ухвалити нове рішення, яким поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни від 13.01.2023 про закінчення виконавчого провадження № 70569149 та задоволити скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.04.2024 № 01/00/011/128438 на дії державного виконавця Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Степанюк Анастасії Володимирівни при виконанні рішення суду у справі № 902/769/19.

Аргументуючи доводи скарги зазначає, що суд безпідставно визначив початок відліку строку для подання скарги на дії ДВС з 26.03.2024, тобто з моменту отримання скаржником відповіді від органу ДВС з повідомленням про винесення постанови державного виконавця від 13.01.2023. Адже станом на 26.03.2024 дана постанова на адресу скаржника не надходила і останній не був обізнаний з підставами для її винесення. Відповідно після отримання 16.04.2024 примірника постанови, скарга була підготовлена та подана до суду 22.04.2024, тобто в межах десятиденного строку. Суд вказані обставини не врахував, чим унеможливив подальше виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам апелянта та перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як правильно зауважено судом першої інстанції, передумовою для розгляду скарги по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Строки для подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця визначені статтею 341 Господарського процесуального кодексу України та статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, пунктом "а" частини першої статті 341 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" строком подачі скарги є 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно частини першої статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У поданій скарзі скаржник просив суд поновити строк на звернення до суду, зазначаючи про те, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження надійшла до Виконавчого комітету Вінницької міської ради лише 16.04.2024, тому строк на її оскарження пропущено з поважних причин.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Відтак, вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку скаржник зазначав про те, що з метою з`ясування обставин щодо виконання рішення суду в примусовому порядку Виконавчим комітетом Вінницької міської ради 14.03.2024 направлено лист до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці.

Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці листом від 20.03.2024 за вих. №35556/22.26-35 повідомлено, що 13.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 70569149 до виконавчих органів Вінницької міської ради не надходила, 02.04.2024 виконавчим комітетом Вінницької міської ради на адресу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці направлено лист №01/00/011/123684 щодо надання постанови про закінчення виконавчого провадження №70569149 та доказів направлення і вручення зазначеної постанови, а також належним чином засвідчені копії/витяги з журналу реєстрації вихідної кореспонденції та списку згрупованих поштових відправлень щодо направлення на адресу виконавчого комітету Вінницької міської ради постанови про закінчення виконавчого провадження.

Листом від 08.04.2024 №40139/22.26-35 Другий відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) направлено лише постанову про закінчення виконавчого провадження № 70569149, проте доказів щодо направлення на адресу стягувача зазначеної постанови не надано.

Скаржник зауважував, що лист від 08.04.2024 №40139/22.26-35 разом з постановою про закінчення виконавчого провадження № 70569149 надійшли на адресу Вінницької міської ради 16.04.2024, на підтвердження чого посилається на вхідний номер реєстрації зазначеного листа ( № 01/53/26068).

Зазначене клопотання судом першої інстанції визнано необгрунтованим з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 16.12.2022 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Степанюк А.А. відкрито виконавче провадження № 70569149 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 28.10.2022 про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Рендінвест» (вул. Київська, будинок 16, м. Вінниця, 21000, ) виконати обов`язок в натурі за Договором про комплексну забудову території від 28 травня 2015 року шляхом завершення будівництва дошкільного навчального закладу на 240 місць з наступним передаванням у власність територіальної громади міста; введення об`єктів інженерної та соціальної інфраструктури в експлуатацію з наступним передаванням у комунальну власність (п.п.2.4.3., 2.4.5. Договору).

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 70569149 разом з листом Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) № 87725 від 16.12.2022 отримана скаржником 03.01.2023 та зареєстрована за вхідним № 01/23/187, про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції.

Листом № 01/00/011/119515 від 14.03.2024 скаржник звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) для надання інформації про хід виконавчого провадження № 70569149.

Відповідь Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) на зазначений лист скаржник отримав 26.03.2024 та зареєстрував за вхідним №01/23/20533.

Зі змісту відповіді Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) (лист №35556/22.26-35 від 20.03.2024) слідує, що 13.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 70569149 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

З наведеного слідує, що про оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження № 70569149 скаржнику стало відомо щонайменше 26.03.2024.

Отже, скаржник знаючи з 26.03.2024 про закінчення виконавчого провадження, мав можливість звернутись до господарського суду з відповідною скаргою в межах строків, встановлених п. "а" частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, скарга на дії державного виконавця №01/00/011/128438 від 22.04.2024 подана до суду лише 22.04.2024.

Поряд з цим, суд зважає на правовий висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, наведений у постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г де зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині 1 статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Також, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

Згідно частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Суд констатує, що скаржником не було надано до суду жодних доказів безпосереднього ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 70569149 чи шляхом доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скаржником, який є стягувачем у виконавчому провадженні № 70569149, не спростовано відсутності у нього можливостей контролювати виконавче провадження та своєчасно отримувати інформацію про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, та інших об`єктивних, що не залежали від його волі, обставин пропуску строку на подання скарги на дії державного виконавця, стягувачем не наведено. На будь-які інші причини пропуску процесуального строку Виконавчий комітет Вінницької міської ради в своїй скарзі не посилається та не доводить їх поважність.

Апелянт в поданій скарзі з такими висновками суду першої інстанції не погоджується та вказує, що в даному випадку суду необхідно було враховувати строки оскарження рішеннь та дій державного виконавця, які встановлені саме Законом України "Про виконавче провадження", а не посилаючись на норми ГПК України. Застосування саме такого підходу до визначення строків подання скарги відображено в постанові Пленуму Верховного Суду "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвалу, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 та листі Вищого спеіалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13. При цьому зазначає, що десятиденний строк обчислюється з моменту одержання заявником копії відповідної постанови: про відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення стягувачу виконавчого документа, про закінчення виконавчого провадження тощо.

Судова колегія вважає доводи апелянта безпідставними з урахуванням наступного.

Посилаючись на вищевказану судову практику, апелянт не зазначає жодну норму спеціального закону, якою встановлено, що десятиденний строк для подання скарги обчислюється з моменту отримання копії відповідної постанови.

В свою чергу, частиною 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Про застосування вказаної норми суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі. При цьому суд апеляційної інстанції відмічає, що положення ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та положення ч. 1 ст. 341 ГПК України в цілому аналогічно визначають початок перебігу десятиденного строку - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. Різниця полягає лише в тому, що спеціалізований закон визначає 10 робочих днів для подання скарги, а процесуальний закон - десятиденний строк. Однак в жодному випадку початок перебігу такого строку не обумовлюється датою отримання копії відповідної постанови виконавця. Відповідно навіть з обрахунку 10 робочих днів, відштовхуючись з правомірно визначеної судом дати (26.03.2024), скарга на дії державного виконавця подана з пропуском строку.

Отже, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, який виходячи з встановлених обставин правильно застосував норми процесуального права та актуальну судову практику.

Зважаючи на вказане, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що встановлені судом обставини, у їх сукупності, свідчать про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку на подання скарги.

Згідно частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належно підтвердженої скаржником обставини про поважність пропущеного десятиденного строку, встановленого чинним процесуальним законодавством, на оскарження рішень державного виконавця, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку для подання скарги та залишення такої скарги без розгляду.

Поряд з цим, судом підставно вказано, що подання після закінчення процесуальних строків скарги, яка залишена без розгляду, не позбавляє скаржника в майбутньому права на звернення до суду з аналогічною скаргою та клопотанням про поновлення процесуального строку з доданням належних доказів у відповідності до норм процесуального закону.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 24.04.2024 року відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року у справі №902/769/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №902/769/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.