ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 Справа № 914/730/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд», м. Дніпро,

до відповідача: Приватного підприємства «Агрофірма «Стимул», м. Львів,

про: розірвання Договору поставки №61370 від 17.02.2022 року та стягнення заборгованості у розмірі 6 045 000,48 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

від позивача: Савенко О.О. - представник

від відповідача: Курдюков В.М. - представник, Джіоєв Д.Г. - представник

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» до Приватного підприємства «Агрофірма «Стимул» про розірвання Договору поставки №61370 від 17.02.2022 року та стягнення заборгованості у розмірі 6 045 000,48 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою суду від 06.06.2024 закрито підготовче провадження у справі №914/730/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2024.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки щодо поставки оплаченого товару.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення по суті спору, проти позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, зокрема, зазначивши, таке:

- в самій позовній заяві позивач вказує про те, що він не виконав умови договору (п.4.3) щодо надання транспортних засобів під навантаження Товару на склад Постачальника, що розташований за адресою: с. Остриківка, Токмацький р-н, Запорізька область через військову агресію Російської Федерації проти України та окупацію частини території України, тієї, на якій розташоване місце поставки товару, визначене в Договорі;

- Строк поставки загальної кількості Товару вказаного в пункті 3.1. Договору до 14 березня 2022 року включно (п. 3.1. Договору).14 березня 2022 року існувала транспортне сполучення з Токмацьким районом Запорізької області через пункт пропуску в районі м. Василівка. Принаймні доказів іншого позивач суду не надає;

- Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, якими може бути підтверджена передача відповідачу грошових коштів, які є предметом позовних вимог.

Не погоджуючись з наведеним у відзиві на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, де зазначено:

- Відповідач не повідомляв ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» про готовність товару до навантаження в межах строку дії Договору поставки (лише після закінчення строку дії Договору листом вих. №2 від 27.02.2023 р. про таку готовність Товариству було повідомлено), а отже ненадання Товариством транспортних засобів під навантаження Товару на склад Постачальника не порушувало ані умов Договору поставки, ані норм чинного законодавства;

- Відносно існування транспортного сполучення з Токмацьким районом Запорізької області через пункт пропуску в районі м. Василівка до 14 березня 2022 року ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД вважає загально відомим те, що в березні 2022 року в Запорізькій області тривав наступ армії агресора на населений пункт Токмак (див. публікацію Хронологія російського вторгнення в Україну (березень 2022);

- Додані Товариством до позовної заяви платіжні інструкції містять відмітку про проведення банком платежів відповідно до вказаних сум, реквізитів отримувача та призначення платежу.

В судовому засіданні 27.06.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як встановлено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (далі ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», Покупець) та Приватне підприємство «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» (далі ПП «АГРОФІРМА «СТИМУЛ», Постачальник, Відповідач) уклали Договір поставки №61370 від 17 лютого 2022 року (далі Договір поставки), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Покупцю соняшник в кількості 300 (триста) тон.

Договір поставки містив, зокрема, наступні умови:

« 4.1. Постачальник зобов`язаний забезпечити навантаження Товару в надані Покупцем транспортні засоби на умовах FCA «франко-перевізник»: склад Постачальника, що розташований за адресою: с. Остриківка, Токмацький р-н, Запорізька обл., згідно правил Інкотермс в редакції 2020 року (ICC Publication: 723UK) з урахуванням особливостей передбачених в цьому Договорі.

4.2. Постачальник зобов`язаний письмово повідомити Покупця про готовність Товару до навантаження та при навантаженні Товару забезпечити норму навантаження Товару в 100 тонн на добу (за винятком дня неділі та державних свят).

4.3. Покупець зобов`язаний надати транспортні засоби під навантаження Товару, а Постачальник зобов`язаний забезпечити навантаження Товару.

4.4. Строк поставки загальної кількості Товару вказаного в пункті 3.1. Договору до 14 березня 2022 року включно. Поставка Товару проводиться частинами (партіями), термін передачі та обсяг яких, Сторони погоджують у ході виконання Договору. Партією Товару вважається кількість Товару навантажена Постачальником протягом однієї доби.

5.2. Оплата Товару за цим Договором проводиться в наступному порядку:

5.2. Оплата Товару за цим Договором проводиться в наступному порядку: попередня оплата 100 % загальної вартості Товару в розмірі 6 045 000,48 грн протягом трьох банківських днів з дати отримання оригіналу цього Договору, рахунку на оплату, та сканкопій документів вказаних в пункті 6.2. Договору; остаточна оплата загальної вартості Товару протягом трьох банківських днів з дати поставки загальної кількості Товару, але в будь-якому разі не раніше отримання документів вказаних в пункті 4.8. Договору.

7.1. Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань по цьому Договору у розмірі заподіяних збитків. Збитки підлягають відшкодуванню понад встановлену цим Договором неустойку. Постачальник несе ризик істотної зміни обставин в розумінні статті

8.3. Сторона, для якої склалась неможливість своєчасного виконання обов`язків, зобов`язана негайно повідомити іншу Сторону в письмовій формі про їх настання та можливий час дії, проте не пізніше 5 (п`яти) діб з моменту їх настання і припинення. Факти, викладені в повідомленні, повинні бути підтверджені Торгово-промисловою палатою або компетентним державним органом (організацією). Не повідомлення або несвоєчасне повідомлення позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вище згадану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання».

10.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і скріплення печатками Сторін на папері або із застосування електронного підпису відповідно до законодавства у сферах електронних довірчих послуг та електронної ідентифікації і діє 1 (один) календарний рік з дати набрання ним чинності».

Як зазначає позивач, після переказу ТОВ "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" попередньої оплати в загальній сумі 6 045 000,48 гривень (платіжні інструкції №021782 від 18 лютого 2022 року, №022105 від 21 лютого 2022 року, №022360 від 23 лютого 2022 року) поставка товару не відбулась.

Строк дії Договору поставки закінчився 17 лютого 2023 року.

Разом з тим ТОВ "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" вважає, що поставка товару не була (не є) можлива через істотну зміну обставин після укладення Договору поставки, а саме через військову агресію Російської Федерації проти України та окупацію частини території України, зокрема тієї, на якій розташоване місце поставки товару, визначене в Договорі (див. Перелік територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами відповідно Наказу №318 від 21 листопада 2023 року.

Позивач стверджує, що відповідач не повідомляв про настання обставин «форс-мажор».

ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» зверталося до Відповідача з вимогою про повернення грошових коштів у зв`язку з втратою інтересу до виконання Договору поставки, у зв`язку з закінченням строку дії Договору поставки, пропонувало розірвати Договір у зв`язку із істотною зміною. Звернення адресувалися поштою, на електронну пошту та з використанням системи електронного документообігу Star.Docs

В листі №3 від 03.01.2024 (надісланому 03.01.2024) ТОВ "ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД" зазначило: «наші попередні вимоги про повернення грошових коштів, пропозиції про внесення змін до договору у зв`язку з істотною зміною обставин та про забезпечення виконання зобов`язань залишилися без відповіді. Попри всю складність обставин, зумовлених військовою агресію Російської Федерації проти України та окупацією частини території України, триваюче ігнорування звернень, які направляє ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», не відповідає принципам справедливості, розумності та добросовісності учасників цивільного обороту. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» направляє Вам Угоду про розірвання договору поставки через істотну зміну обставин (з запропонованими строками повернення грошових коштів) та вимагає повернення грошових попередньої оплати, на яку не був поставлений товар (але без застосування пункту 7.5. Договору поставки).».

Як зазначає позивач, ігнорування чергового звернення свідчить про відсутність згоди Відповідача на розірвання Договору поставки.

У зв`язку з наведеним Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з вернулось з даним позовом до суду з матеріально правовою вимогою про розірвання договору поставки №61370 від 17 лютого 2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та Приватним підприємством «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» та стягнення з Приватного підприємства «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» 6 045 000,48 гривень.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частина третя статті 653 ЦК України).

В обґрунтування позовних вимог Товариство посилалося на наявність істотної зміни обставин, якими керувалися сторони при укладенні Договору, що є підставою для розірвання Договору.

За твердженням позивача, істотна зміна обставин була через військову агресію Російської Федерації проти України та окупацію частини території України, зокрема тієї, на якій розташоване місце поставки товару, визначене в Договорі (див. Перелік територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами відповідно Наказу №318 від 21 листопада 2023 року.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20 : "Стаття 652 ЦК містить приписи для ситуацій, коли сторона об`єктивно може виконати зобов`язання, проте внаслідок зміни обставин таке виконання втрачає для неї сенс або кінцевий результат буде не тим, на який вона розраховувала на початку. У цьому разі виникає потреба зміни умов зобов`язання (договору) до змінених суттєвим чином обставин.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто на відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов`язання в принципі, істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання".

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17 : "На відміну від форс-мажору істотна зміна обставин не впливає на строк виконання зобов`язань (не змінює його) і не звільняє сторону від відповідальності за невиконання, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин).

У рекомендаціях Міжнародної ТПП щодо застосування форс-мажорних застережень та застережень про істотну зміну обставин (hardship) 2020 року (ICC Force Majeure and Hardship Clauses 2020), у яких враховано специфіку відносин у період пандемії, також звертається увага на різне визначення та різні правові наслідки форс-мажору та істотної зміни обставин. Розрізняються ці поняття і у Принципах УНІДРУА та Принципах Європейського договірного права.

Відтак форс-мажор (ст.617 ЦК) та істотна зміна обставин (ст.652 ЦК) є різними правовими ситуаціями, ст.652 ЦК може бути застосована у випадку відсутності існування форс-мажору, але позивач має довести наявність всіх чотирьох умов, необхідних для внесення змін до договору за рішенням суду...

Верховний Суд також звертає увагу на те, що внесення змін до договору за рішенням суду є виключною мірою, яка пов`язана з втручанням суду в свободу договору, господарську діяльність сторін, і таке втручання може відбуватися лише у разі виникнення значного і вочевидь несправедливого дисбалансу між інтересами сторін внаслідок зміни обставин.

У Принципах Європейського договірного права вказано, що якщо сторони не досягли згоди щодо врахування істотної зміни обставин у розумний строк, суд може припинити дію договору на дату та час, визначені судом, або змінити договір таким чином, щоб розподілити між сторонами справедливою мірою втрати та вигоди, які є результатом зміни обставин (ст.6.111)»

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що законодавець пов`язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, що настають при такій істотній зміні обставин. Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог".

ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» виробляє та експортує продукцію власного виробництва (олію соняшникову та інші продукти переробки соняшнику). Код КВЕД 10.41. Є оператором засобів виробництва ПРАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД» (код 40294302), які розташовані за адресою м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3 та 6.

Як зазначає позивач, обставини, які істотно змінилися, - це зміни обставин ведення господарської діяльності ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» як виробника соняшникової олії, який укладав Договір поставки з ПП «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» з метою отримання сировини. Мова не тільки (і не стільки) про зміну ціни соняшнику, а передусім про ризики, пов`язані з поставкою. Якби сторони могли передбачити масштабну російську агресію, зокрема, окупацію більшої частини Запорізької області вони: або уклали б договір з з іншим базисом поставки (не FCA «франко-перевізник» склад Постачальника, а DAP «поставка в місці» ПРАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД») та іншими умовами оплати (оплата по факту поставки) або не уклали б договір взагалі не погодивши згадані принципові (за обставин, які істотно змінилися, що передбачити Сторони не могли) умови.

Разом із цим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що передбачити масштабну російську агресію (зокрема, окупацію більшої частини Запорізької області)та наслідки цієї агресії для господарської діяльності на момент укладення Договору було не можливо.

Виконання Договору порушить співвідношення майнових інтересів сторін, бо Відповідач отримав все на що він розраховував до російської агресії, а ТОВ ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД понесло збитки.

Договором поставки встановлено, що Постачальник несе ризик істотної зміни обставин.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачем належним чином доведено наявність всіх чотирьох умов для розірвання договору за рішенням суду внаслідок істотної зміни обставини, а саме: 1) момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до частин 2, 3 статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання договору поставки від 17.02.2022 № 61370, укладеного між сторонами у справі.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/667/18 частину четверту статті 653 ЦК України слід розуміти так, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано обома сторонами до моменту розірвання договору, тобто якщо обидві сторони отримали зустрічне задоволення одна від одної. На це вказує використання множини у зазначеній нормі. При цьому, якщо договором було передбачено інші зобов`язання сторін, наприклад щодо передання іншого майна, сплати коштів, які не було виконано, то в разі розірвання договору такі зобов`язання припиняються на майбутнє.

Якщо ж зобов`язання з договору було виконано лише однією стороною, то в разі розірвання договору підлягають застосуванню правила про набуття, збереження майна без достатньої правової підстави або з підстави, яка згодом відпала (глава 83 ЦК України).

Договір, за яким одна сторона зобов`язується передати другій стороні певне майно, є правовою підставою для набуття другою стороною переданого їй майна. У разі розірвання такого договору правова підстава набуття другою стороною майна відпадає.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом прийнято до уваги, що позивачем на виконання умов договору від 17.02.2022 № 61370 здійснено попередню оплату в загальній сумі 6 045 000,48 гривень (платіжні інструкції №021782 від 18 лютого 2022 року, №022105 від 21 лютого 2022 року, №022360 від 23 лютого 2022 року).

Заперечення відповідачем факту отримання зазначених у позовній заяві грошових коштів у сумі 6 045 000,48 гривень не підтверджено відповідними доказами.

Додані Товариством до позовної заяви платіжні інструкції містять відмітку про проведення банком платежів відповідно до вказаних сум, реквізитів отримувача та призначення платежу.

Крім того, ПП «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» було складено в адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (копії додаються):

- податкову накладну від 18.02.2022 року №10 на загальну суму 3 022 500,24 грн (в тому числі ПДВ 371 184,24 грн);

- податкову накладну від 21.02.2022 року №15 на загальну суму 2 015 000,16 грн (в тому числі ПДВ 247 456,16 грн);

- податкову накладну від 23.02.2022 року №17 на загальну суму 1 007 500,08 грн (в тому числі ПДВ 123 728,08 грн.).

Дата складання податкових накладних та їх сума (окремо та у сукупності) повністю співпадає з датами та сумами грошових коштів, зазначених у платіжних інструкціях, що були додані Товариством до позовної заяви на підтвердження факту перерахування грошових коштів ПП «АГРОФІРМА «СТИМУЛ».

З огляду на викладене є очевидним, що подією, яка сталася раніше в рамках Договору поставки № 61370 від 17 лютого 2022 року в контексті статті 187 Податкового кодексу України було саме зарахування коштів від ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на рахунок ПП «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» в банку.

Відносно невизнання Відповідачем обставини направлення позивачем відповідачеві звернень про повернення грошових коштів до позовної заяви Позивачем додано копію листа ПП «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» вих. №2 від 27.02.2023 у відповідь на лист ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» вих. № 97/2 від 18.02.2023. В тому числі в цьому листі ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» просило повернути грошові кошти у сумі 6 045 000, 48 грн. У відповідь на цей лист Відповідачем підтверджує факт його отримання та спростовує аргументи Відповідача.

Щодо доводів представника Відповідача про невиконання Товариством умов договору (п. 4.3) щодо надання транспортних засобів під навантаження Товару на склад Постачальника, то згідно п. 4.2. Договору Постачальник зобов`язаний письмово повідомити Покупця про готовність Товару до навантаження та при навантаженні Товару забезпечити норму навантаження Товару в 100 тонн на добу (за винятком дня неділі та державних свят).

Відповідач не надав суду доказів повідомлення ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» про готовність товару до навантаження в межах строку дії Договору поставки (лише після закінчення строку дії Договору листом вих. №2 від 27.02.2023 р. про таку готовність Товариству було повідомлено), а отже ненадання Товариством позивача транспортних засобів під навантаження Товару на склад Постачальника не порушувало ані умов Договору поставки, ані норм чинного законодавства.

Також суд вважає загально відомою інформацію щодо відсутності існування транспортного сполучення з Токмацьким районом Запорізької області через пункт пропуску в районі м. Василівка до 14 березня 2022 року у зв`язку з наступом армії агресора на населений пункт Токмак.

З огляду на стандарт вірогідності доказів (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України) можна вважати, що перешкоди для подачі автотранспорту під навантаження і вивезення товару на підконтрольну Збройним Силам України територію, існували з моменту окупації території України, на якій розташоване місце поставки товару.

Оскільки матеріали справи не містять доказів отримання сторонами зустрічного задоволення зобов`язань одна від одної за договором поставки від 17.02.2022 № 61370, який підлягає розірванню внаслідок істотної зміни обставин, сплачені позивачем грошові кошти за договором у розмірі 6045000,48 грн підлягають поверненню позивачу.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 75 540,01 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Розірвати Договір поставки №61370 від 17 лютого 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (Ідентифікаційний код 41161689) та Приватним підприємством «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» (Ідентифікаційний код 32018913).

3. Стягнути з Приватного підприємства «АГРОФІРМА «СТИМУЛ» (Ідентифікаційний код 32018913; 79049, Львівська обл., місто Львів, вул.Скрипника М., будинок 29А, квартира 22) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (ідентифікаційний код 41161689; місцезнаходження: 49033, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд, 122, кор. Е-5, кім. 11) 6 045 000,48 грн та 75540,01 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.06.2024.

Суддя Березяк Н.Є.