СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
20 червня 2024 року м. Харків Справа № 922/5466/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Склярук О.І.,
за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вх. № 972 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/5466/23, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Байбаком О.І., повний текст складено 07.03.2024,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет", м. Харків,
до 1) Головного управління Держпраці у Харківської області, м. Харків,
2) Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, м. Полтава,
3) Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, м. Харків,
Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/5466/23 позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" 48000,00 грн грошових коштів, сплачених в якості штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.05.2021 №ХК28418/1185/НД/НП/СПТД/ФС, 2684,00 грн судового збору.

Другий відповідач - Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, звернувся 12.04.2024 до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою (вх.№ 972 Х/2 від 15.04.2024), в якій просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/5466/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" до Головного управління Держпраці у Харківській області, Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення 48000,00 грн коштів відмовити повністю.

17.05.2024, тобто в межах установленого судом строку, представник позивача, адвокат Бєлокриницький А.О. через систему "Електронний суд" надав відзив на апеляційну скаргу (т.3, а.с.107), в якому просив залишити апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/5466/23 без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. У відзиві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи №922/5466/23 в суді апеляційної інстанції, та які складаються з витрат позивача на професійну правничу допомогу, складає 35000,00 грн.

До відзиву додано докази на підтвердження повноважень адвоката, копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/0103/2021 від 01.03.2021, копію Додаткової угоди № б-н від 08.05.2024 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/0103/2021 від 01.03.2021, укладених між адвокатським об`єднанням "Архонт" (від імені якого договір та додаткову угоду підписано адвокатом Бєлокриницьким А.О.) та ТОВ "Май Інет". Згідно з Додатковою угодою № б-н від 08.05.2024 (т.3, а.с.115), гонорар адвокатського об`єднання за ведення у Східному апеляційному господарському суді справи №922/5466/23 з розгляду апеляційної скарги Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі № 922/5466/23 встановлюється у фіксованому розмірі та становить 35000,00 грн. Також заявник просив надати ТОВ "Май Інет" можливість подати іншу частину доказів розміру судових витрат, які воно має сплатити у зв`язку з розглядом справи №922/5466/23 в Східному апеляційному господарському суді (зокрема, звіт до договору про надання правової (правничої) допомоги та рахунок-фактуру), протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення; всі судові витрати стягнути на користь позивача з Державного бюджету України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О.) апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/5466/23 залишено без змін.

11.06.2024 представник позивача Бєлокриницький А.О. через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Май Інет" судові витрати у розмірі 35000,00 грн, які складаються з витрат ТОВ "Май Інет" на професійну правничу допомогу за ведення справи №922/5466/23 у Східному апеляційному господарському суді. До заяви додано копію звіту №06/2024 від 07.06.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/0103/2021 від 01.03.2021 та копію рахунка-фактури №б/н від 07.06.2024. Також позивач надав докази направлення копій заяви іншим учасникам справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2024, у зв`язку із відпусткою судді Крестьянінова О.О., для розгляду зазначеної заяви визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу). Повідомлено учасників справи, що розгляд заяви відбудеться "20" червня 2024 р. о 14:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №104. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Запропоновано відповідачам надати суду письмові пояснення або заперечення з приводу вимог, викладених у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет".

14.06.2024 до суду апеляційної інстанції через систему "Електронний суд" від Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла заява (вх. № 8134) про участь представника, Марченка Ігоря Юрійовича, у судових засіданнях щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" про прийняття додаткового рішення у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку. Ухвалою суду від 18.06.2024 вказану заяву було задоволено.

18.06.2024 до суду апеляційної інстанції через систему "Електронний суд" від Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшло клопотання (вх.№ 8246) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У клопотанні заявник наводить наступні доводи: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, у тому числі, у суді апеляційної інстанції, позовна заява не містить; у відзиві на апеляційну скаргу від 17.05.2024 позивач зазначив, фактично, лише орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції 35000,00 грн, на думку Міжрегіонального управління, такий розмір витрат на професійну правничу допомогу (72,92 % ціни позову) є значно завищеним; представник позивача не брав участі у судовому засіданні 04.06.2024; під час розгляду апеляційної скарги представником позивача подано лише відзив на апеляційну скаргу, складання якого не потребувало значних витрат часу, адже представником позивача раніше складено позовну заяву від 26.12.2023 та відповідь на відзив Головного управління Держпраці у Харківській області від 30.01.2024, які мають схожий зміст. На думку Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, зазначений розмір витрат на оплату послуг адвоката у справі №922/5466/23 не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача. Також заявник клопотання зазначає, що постанову Східного апеляційного господарського суду у справі №922/5466/23 ухвалено 04.06.2024, проте заяву про розподіл судових витрат з копією звіту № 06/2024 від 07.06.2024 та копією рахунку-фактури № б/н від 07.06.2024 подано 11.06.2024, тобто після спливу п`ятиденного строку, передбаченого абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України; доказів сплати витрат на професійну правничу допомогу (платіжні доручення, квитанції тощо) позивачем не надано. У клопотанні не зазначено, до якого саме розміру заявник просить зменшити витрати на правову допомогу.

19.06.2024 представник позивача Бєлокриницький А.О. через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить розглядати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" про розподіл судових витрат без його участі та задовольнити вказану заяву в повному обсязі.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 20.06.2024 у режимі відеоконференції взяв участь представник Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, який просив задовольнити його клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Оскільки судом апеляційної інстанції вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статті 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутністю представників інших учасників справи.

Вирішуючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в межах вказаної справи, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 123, частини 2 статті 126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами п.3 ч. 4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як уже зазначалося, 26.02.2024 господарський суд прийняв рішення у справі №922/5466/23, яким задовольнив позов та стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" 48000,00 грн грошових коштів, сплачених в якості штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.05.2021 №ХК28418/1185/НД/НП/СПТД/ФС, 2684,00 грн судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 вказане рішення залишено без змін. Витрати на професійну правничу допомогу вказаною постановою не розподілялися. Відповідне є передумовою для ухвалення додаткової постанови у відповідності до вищенаведених приписів ст.244 ГПК України.

Згідно з ч.1, 2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як було встановлено вище, у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив надати ТОВ "Май Інет" можливість подати звіт до договору про надання правової (правничої) допомоги та рахунок-фактуру протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Враховуючи, що постанову Східного апеляційного господарського суду в даній справі прийнято 04.06.2024 і що 09.06.2024 вихідний день, колегія суддів зазначає, що останнім днем відповідного п`ятиденного строку є 10.06.2024.

Однак копію звіту №06/2024 від 07.06.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/0103/2021 від 01.03.2021 та копію рахунка-фактури №б/н від 07.06.2024 позивач надав до суду 11.06.2024 тобто з пропуском вищевказаного строку, про що обґрунтовано зазначено Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу вищенаведених положень ч.8 ст.129 ГПК України ці докази не приймаються до розгляду та не враховуються при прийнятті даної додаткової постанови.

Водночас, як було встановлено вище, ТОВ "Май Інет" у відзиві на апеляційну скаргу, поданому з дотриманням встановленого судом строку, тобто разом з першою заявою по суті спору в апеляційному провадженні, зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи №922/5466/23 в суді апеляційної інстанції, та які складаються з витрат позивача на професійну правничу допомогу, складає 35000,00 грн. До відзиву додано докази на підтвердження повноважень адвоката, копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/0103/2021 від 01.03.2021, копію Додаткової угоди № б-н від 08.05.2024 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/0103/2021 від 01.03.2021, укладених між адвокатським об`єднанням "Архонт" (від імені якого договір та додаткову угоду підписано адвокатом Бєлокриницьким А.О.) та ТОВ "Май Інет".

Згідно з Додатковою угодою № б-н від 08.05.2024, гонорар адвокатського об`єднання за ведення у Східному апеляційному господарському суді справи №922/5466/23 з розгляду апеляційної скарги Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2024 у справі №922/5466/23 встановлюється у фіксованому розмірі та становить 35000,00 грн.

В подальшому позивач не змінював заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу.

Матеріалами справи також підтверджується факт надання правової допомоги позивачеві адвокатом Бєлокриницьким А.О., який надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, виклавши в ньому заперечення щодо доводів апелянта.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару в цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, від 13.02.2024 у справі № 910/743/23 тощо).

У додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19 вказано, що встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії, виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.

Отже, за наявності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту надання правової допомоги позивачеві адвокатським об`єднанням "Архонт" (у вигляді подання відзиву на апеляційну скаргу) та погодженої клієнтом і адвокатським об`єднанням фіксованої вартості цих послуг в договорі про надання правової допомоги та у відповідній додатковій угоді, у суду апеляційної інстанції, навіть за відсутності акту (звіту) про виконані роботи, наявні фактичні та правові підстави для здійснення розподілу витрат позивача на правову допомогу.

Відмова в задоволенні заяви про розподіл витрат на правову допомогу у зв`язку з відсутністю акта приймання-передачі наданих за договором послуг за умови, що надані документи дозволяють встановити зміст та обсяг наданих послуг та їх вартість, є необґрунтованою (зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.03.2021 у справі № 922/1223/20).

Як вбачається з вищенаведених норм процесуального законодавства та практики Верховного Суду щодо їх застосування, якщо сторона, якій суд компенсує витрати на правову допомогу, користується послугами адвоката, має професійного представника в суді, то презюмується виконання робіт (надання послуг) адвокатом у певному, хоча б мінімальному, обсязі.

Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці посилається на відсутність доказів сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу (платіжні доручення, квитанції тощо).

Однак колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 1 частини другої статті 126 ГПК України витрати на надану професійну правничу допомогу адвоката у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 у постанові Верховного Суду від 28.03.2024 у справі № 910/4866/23 тощо.

Разом з тим, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (відповідні висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Як вбачається з матеріалів справи, Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці скористалося правом, наданим вищевказаними положеннями ст.126 ГПК України щодо подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, та у клопотанні від 18.06.2024 виклало заперечення проти заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, просило суд зменшити вказані витрати (хоча й не зазначило, до якого саме розміру їх слід зменшити).

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів погоджується з доводами заявника про те, що визначений позивачем розмір витрат на правову допомогу в розмірі 35000,00 грн не є співмірним із ціною позову 48000,00 грн (оскільки становить 72,92 % від вказаної суми), зі складністю справи (враховуючи існування усталеної судової практики Верховного Суду стосовно вирішення спорів даної категорії), з кількістю засідань в суді апеляційної інстанції (було проведено одне судове засідання 04.06.2024, в яке представник позивача не прибув, натомість звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі).

Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22, від 23.11.2023 у справі № 911/2408/22, від 30.11.2023 у справі №924/878/22).

Як було встановлено вище, представник позивача не брав участі в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 04.04.2024 у справі №922/5466/23. У даному апеляційному провадженні ним було надано лише відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено ті ж доводи та посилання на ту ж практику Верховного Суду, що містилися і в позовній заяві.

Тобто правова позиція позивача вже була сформована до апеляційного розгляду справи та не зазнавала змін протягом розгляду спору в судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, доказів додаткового комплексного вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду позивачем не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Отже, підготовка до цієї справи в суді апеляційної інстанції зі сторони адвоката Бєлокриницького А.О., який представляв інтереси позивача і в суді першої інстанції, об`єктивно не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, аналізу великої кількості норм чинного законодавства та судової практики.

Наведене свідчить про розумну необхідність зменшення розміру судових витрат, оскільки розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні з виконаною роботою в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи, а також клопотання Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до положень статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, за рахунок Державного бюджету України мають бути відшкодовані витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

В решті вимог позивача слід відмовити з огляду на їх невідповідність зазначеним вище принципам та критеріям.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Інет" (61145, м. Харків, вул. Сумська, буд. 24, офіс 8; ) судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у справі №922/5466/23 в розмірі 3500,00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 21.06.2024.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.І. Склярук