ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. Справа№ 920/1061/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника АТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг" адвоката Юзвенка В.Г.,

представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" адвоката Сіденко Л.В.,

представника боржника адвоката Вєтоха А.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 29.02.2024 (повний текст складено 01.03.2024, суддя Яковенко В.В.)

у справі № 920/1061/23

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (код 34113412)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 29.02.2024 у справі № 920/1061/23, окрім іншого, визнано грошові вимоги до боржника та включено до реєстру вимог кредиторів:

- Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в сумі 211024735,46 грн боргу та 5368 грн судового збору;

- Комунального підприємства "ТЕЦ-Шостка" в сумі 197462,08 грн боргу та 5368 грн судового збору;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг" в сумі 580419910,64 грн боргу та 5368 грн судового збору;

- Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" в сумі 46348275,27 грн боргу та 5368 грн;

- Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Аттвел Бізнес ІНК. Лімітед" в сумі 523445617 грн боргу та 5368 грн судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, боржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.02.2024 в частині визнання грошових вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в сумі 31885353,98 грн, визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг" в сумі 86912021,74 грн, визнання вимог Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" в сумі 4319207,56 грн, прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні грошових вимог вказаних кредиторів у зазначеному розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи № 920/1061/23 призначено на 30.04.2024.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у відзиві просить апеляційну скаргу ТОВ "Харківенергоремонт" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.02.2024 у справі № 920/1061/23 залишити без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг" подало відзив та просить апеляційну скаргу ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.02.2024 у справі № 920/1061/23 залишити без змін.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 відкладено розгляд справи на 04.06.2024.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

За визначеннями ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За положеннями частини 2 статті 45 КУзПБ кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які мають підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі відкрито на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 05.10.2023 за заявою боржника.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось із заявою про грошові вимоги до боржника в сумі 211030103,46 грн заборгованості з оплати за поставлений природний газ відповідно договорів купівлі-продажу (постачання) природного газу.

Грошові вимоги кредитора до боржника виникли внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань з оплати за поставлений природний газ згідно з умовами договорів купівлі-продажу (постачання) природного газу: 1) від 15.12.2015 № 3439/16-БО-29; 2) від 15.09.2017 № 6079/1718-БО-29; 3) від 30.09.2019 № 4182/1920-БО-29; 4) від 25.09.2020 № 20/21-2436-ТЕ-29; 5) від 25.09.2020 № 20/21-2437-БО-29; 6) від 25.09.2020 № 20/21-2438-КП-29; 7) від 25.09.2020 № 20/21-2439-РО-29; 8) від 25.09.2020 №20/21-2440-ЕЕ-29.

Грошові вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" складають 211 024 735,46 грн, з яких: 134 175 189,66 грн - основний борг; 2 701 105,10 грн - пеня; 12 537 022,89 грн - 3 % річних; 61 328 473,96 грн - інфляційні втрати; 282 943,85 грн - витрати на сплату судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг" звернулось із заявою з грошовими вимогами до боржника в сумі 580425278,64 грн.

Грошові вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" виникли внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань з оплати за поставлений природний газ згідно з умовами договорів купівлі-продажу (постачання) природного газу: від 28.07.2021 № 2558-НГТ-29; від 11.10.2022 № 7285-ПСО(ТКЕ)-29; від 30.01.2023 № 7397-ПСО(Т)-29.

Розмір грошових вимог кредитора до боржника складає 580 419 910,64 грн, з яких: 493 502 520,90 грн - основний борг; 17 975 635,35 грн - пеня; 16 348 357,18 грн - 3 % річних; 52 593 397,21 грн - інфляційні втрати.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" звернулось із заявою з грошовими вимогами до боржника в сумі 46635053,99 грн.

Грошові вимоги виникли у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань з оплати послуг з розподілу природного газу на підставі укладеного 01.01.2016 між АТ "Сумигаз" і ТОВ "ШП "Харківенергоремонт" договору розподілу природного газу шляхом підписання Заяви-приєднання № 0942Y35DGFP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) на умовах Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015.

Заборгованість підтверджена судовими рішеннями та складається з суми основного боргу в сумі 41 929 067,71 грн (17 482 102,71 грн. + 15 355 096.56 грн. (справа № 920/968/23) + 9 091868,44 грн. (справа № 920/1057/22), що визнанна сторонами у акті звіряння розрахунків, який підписаний та скріплений печатками сторін, 1 013 589,71 грн - залишок заборгованості по справі № 920/433/22, яка складається із інфляційних втрат, 3% річних та пені; 3 405 617,85 грн - заборгованість по справі № 920/968/23, яка складається із інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Суд першої інстанції за результатами попереднього засідання, дійшов висновку про обґрунтованість грошових вимог зазначених вище кредиторів та визнав заявлені грошові вимоги до боржника в повному обсязі.

При цьому, суд першої інстанції відхилив заперечення боржника в частині безпідставності застосування до боржника відповідальності за порушення грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин - військова агресія РФ проти України.

Так, за висновком суду першої інстанції, статтею 617 ЦК України встановлено загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Господарський суд наголосив, що форс-мажор (у даному випадку військова агресія проти України) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності.

Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Також, ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Іншими словами, сама по собі війська агресія Російської Федерації проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Вище наведене у сукупності дає підстави для висновку, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Боржником не надано належних доказів того, що саме введення воєнного стану стало причиною неможливості проведення покупцем своєчасного розрахунку.

Отже, посилання боржника на введення на території України воєнного стану, що є форс-мажорною обставиною, та, на думку останнього, звільняє його від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо змісту постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", на яку посилається боржник, то суд першої інстанції зазначив, що вказана постанова поширюється на відносини, які виникають між побутовими споживачами житлово-комунальних послуг (населенням) та юридичними особами - надавачами таких послуг та не поширюється на відносини, що виникли між кредитором як оператором ГРМ та боржником як споживачем, що не є побутовим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного застосування судом першої інстанції норм порушення норм матеріального права та процесуального права.

Так, за доводами боржника порушення строків виконання грошового зобов`язання сталось внаслідок обставин непереборної сили, а відтак він має бути звільнений від відповідальності, оскільки внаслідок збройної агресії РФ проти України та введенням у країні воєнного стану на боржника як виконавця послуг з централізованого теплопостачання Урядом України були покладені додаткові обов`язки та заборонено підвищувати тарифи на послуги, застосовувати до споживачів послуг відповідальність за порушення зобов`язань з оплати у вигляді неустойки, інфляційних та процентів річних, а відтак боржник перебуває у нерівних умовах зі своїми кредиторами.

Колегія суддів зазначає, що у апеляційній скарзі відсутні посилання та відповідні обґрунтування неправильного застосування норм матеріального та порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо висновків про обґрунтованість заявлених до боржника грошових вимог в частині інфляційних нарахувань та відсотків річних.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання, в тому числі і з підстав настання обставин непереборної сили.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аргументи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За вказаних обставин справи, колегія суддів доходить висновку про законність ухвали попереднього засідання, у зв`язку з чим належить відхилити апеляційну скаргу та залишити оскаржувану ухвалу без змін в частині грошових вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг", грошових вимог Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Сумигаз".

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 29.02.2024 у справі № 920/1061/23 залишити без змін в частині грошових вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз-Трейдинг", грошових вимог Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Сумигаз".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений та підписаний 25.06.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.С. Копитова

О.М. Остапенко