ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024м. ДніпроСправа № 904/133/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Комунального підприємства "Міські активи" Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд. 6, ідентифікаційний код 03341763) до Фізичної особи-підприємця Салманова Ровшан Салман огли ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 16 526,62 грн. заборгованості з орендної плати, 10 549,91 грн. пені, 1 460,64 грн. 3% річних

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 05.01.2024 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Салманова Ровшан Салман огли заборгованості на загальну суму 28 537,17 грн., з яких:

- 16 526,62 грн. заборгованість з орендної плати за період з 01.11.2019 по 30.11.2023;

- 10 549,91 грн. пеня за загальний період з 16.12.2019 по 05.01.2024;

- 1 460,64 грн. 3% річних за загальний період з 16.12.2019 по 05.01.2024.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №734-ДРА/19 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 01.11.2019 щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за період з 01.11.2019 по 30.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/133/24, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яка направлялася за адресою відповідача, повернулась до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі - Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п.92 Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п.102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв`язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №904/133/24.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2019 року між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (правонаступником якого, відповідно до рішення Дніпровської міської ради № 84/16 від 23.02.2022, є Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Салмановим Ровшан Салман огли (далі - орендар) укладено договір №734-ДРА/19 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі - договір).

Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради (в подальшому перейменоване на Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради) (далі - балансоутримувач) погодило договір, оскільки є балансоутримувачем об`єкту оренди.

Відповідно до пункту 1.1 договору, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 (із змінами та доповненнями) передає, а орендар приймає у строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлове приміщення (надалі - об`єкт оренди) загальною площею 68,7 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Козака Мамая, 26, у цоколі 5-поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 310 257,00 грн. без ПДВ, що перебуває на балансі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, під розміщення торгівельного об`єкту з продажу товарів підакцизної групи - 10,0 кв.м., під платіжного терміналу самообслуговування - 1,0 кв.м. та під розміщення торгівельного об`єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи - 57,7 кв.м.

За змістом пункту 2.3 договору, передача об`єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 27.09.2019 на підставі акта приймання-передачі об`єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем.

Між балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем був підписаний акт приймання-передачі об`єкта оренди від 01.11.2019.

Згідно з п. 10.1 договору, цей договір діє з 01.11.2019 до 30.10.2022 включно.

Відповідно до п.5.3 договору разі відсутності протягом одного місяця заяви від орендаря про переукладення договору оренди на новий термін після отримання листа від орендодавця про закінчення терміну дії договору договір оренди вважається припиненим з наслідками, передбаченими п.5.5 договору.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а саме не сплати орендної плати у зв`язку з чим на момент звернення до суду виникла заборгованість з орендної плати у сумі 16 526,62 грн. за період з 01.11.2019 по 30.11.2023. Також позивач у зв`язку з порушенням відповідачем істотних умов договору щодо сплати орендних платежів просить суд стягнути з відповідача 10 549,91 грн. пені за загальний період з 16.12.2019 по 05.01.2024 та 1 460,64 грн. 3% річних за загальний період з 16.12.2019 по 05.01.2024.

Предметом доказування є обставини укладання договору, строк дії договору, наявність акту приймання-передачі орендованого майна, графік сплати орендних платежів, наявність заборгованості зі сплати орендних платежів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України встановлено, зокрема, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Аналогічні норми містяться у ст. 764 Цивільного кодексу України.

Відсутність такого заперечення як в силу статті 764 Цивільного кодексу України, так і за приписами частини другої статті 17 Закону № 2269-XII, може мати прояв у "мовчазній згоді" і в такому випадку орендар саме в силу закону (а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII) може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Аналоігчна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19.

Наведені норми законодавства є імперативними та не можуть бути змінені сторонами у договорі.

24 лютого 2022 року на усій території України був введений воєнний стан внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації та загострення бойових дій.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення будь-якою із сторін спірного договору оренди про припинення його дії.

За таких обставин, договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, № 733-ДРА/19 від 01.11.2019 був чинним після закінчення строків, визначених п. 10.1 договору (після 30.10.2022).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Орендодавець, як встановлено судом раніше, виконав умови договору, передав відповідачу в оренду об`єкт оренди.

Згідно з пунктом 3.1 договору, розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою.

Відповідно до п. 3.2 договору, розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 2 545,21 грн. без ПДВ/базова за вересень місяць 2019 рік.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди починаючи з жовтня місяця 2019 року.

Пунктом 3.3 договору сторони визначили, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 70% від загальної суми орендної плати у розмірі 1 781,65 грн. до загального фонду міського бюджету;

- 30% від загальної суми орендної плати у розмірі 763,56 грн. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п.3.5 договору, орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря.

За період з 01.09.2021 по 28.06.2023 орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу орендну плату в розмірі 46 256,24 грн. (з ПДВ).

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендні платежі у встановлені строки. За таких обставин, у відповідача утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством "Міські активи" Дніпровської міської ради зі сплати орендної плати за період з 01.11.2019 по 30.11.2023 у сумі 16 562,62 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 16 526,62 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до п. 9.2 договору, за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього договору.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 9.2 договору позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 16.12.2019 по 05.01.2024 у загальному розмірі 10 549,91 грн.

Розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України. Так, позивачем не було дотримано вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано та ч. 5. ст. 254 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, за розрахунком суду у правильні періоди розмір пені становить 10 536,89 грн.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 1 460,64 грн. за загальний період з 16.12.2019 по 05.01.2024.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено допущення позивачем аналогічних помилок, що і при нарахуванні пені. Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 459,10 грн.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача у сумі 3 026,46 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Міські активи" Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Салманова Ровшан Салман огли про стягнення 16 526,62 грн. заборгованості з орендної плати, 10 549,91 грн. пені, 1 460,64 грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Салманова Ровшан Салман огли ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Міські активи" Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд. 6, ідентифікаційний код 03341763) 16 526,62 грн. заборгованості з орендної плати, 10 536,89 грн. пені, 1 459,10 грн. 3% річних та витрати по сплату судового збору у сумі 3 026,46 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв