ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. ХарківСправа № 922/3448/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

за участю секретаря судового засідання Погорелової О.В., представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта-4" про відшкодування судових витрат у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта-4" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93)
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93)
про стягнення 1'500'000 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта-4" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" про стягнення компенсації за договором № б/н про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 09.12.2022 у розмірі 1'500'000 грн. Також, позивач просив покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 22'500 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/3448/23 позов задоволено в повному обсязі.

07.06.2024 позивач подав заяву (вх. №14900) про винесення додаткового рішення у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд установив, що позивач заявив про намір подати докази понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Заява позивача про стягнення судових витрат (вх.№ 14900) подано до суду 07.06.2024. Відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України, вказана заява подана до суду з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду (05.06.2024).

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки в рішенні Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/3448/23 не було здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд вважає за необхідне вирішити заяву позивача.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У рішенні Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 розгляд заяви про стягнення судових витрат (вх.№ 14900) було призначено на 19 червня 2024 року о 15:15 год.

18.06.2024 представник відповідача подав заперечення (вх. 15873), в яких проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 36'000 грн заперечував, посилаючись на те, що витрати позивача підтверджують лише 8 банківських платіжних інструкцій на загальну суму 19'000 грн. Таким чином, на думку представника відповідача, позивачем не надано жодного документу, який підтверджує реальність понесених витрат стороною на більш ніж половину від суми, заявленої до стягнення. Крім того, відповідач вказав, що звітні документи не містять даних щодо обсягів часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

У судове засідання 19.06.2024 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

При ухваленні додаткового рішення суд виходить з наступного.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у постанові Великою Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

В якості доказів розміру понесених витрат на оплату послуг адвокату позивач надав суду копії:

- Договору про надання правової допомоги від 01.06.2023 та Додаткової угоди №2 від 31.07.2023;

- Акта від 31.07.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 06.09.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 11.09.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 20.09.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 11.10.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 20.10.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 20.10.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 26.10.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 31.10.2023 на суму 2000 грн;

- Акта від 01.11.2023 на суму 2500 грн;

- Акта від 01.05.2024 на суму 2500 грн;

- Акта від 13.05.2024 на суму 2000 грн;

- Акта від 28.05.2024 на суму 2000 грн;

- Акта від 29.05.2024 на суму 2500 грн;

- Акта від 05.06.2024 на суму 2500 грн;

- Платіжних інструкцій на загальну суму 36'000 грн.

Щодо порядку обчислення гонорару.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Суд установив, що позивачем під час розгляду цієї справи було отримано правову допомогу від адвоката Мудраченка І.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.06.2023 та додаткової угоди №2 від 31.07.2023.

Відповідно до 3.1. Договору після надання правової допомоги сторони складають Акт приймання-передачі надання послуг правової допомоги. Акт приймання-передачі правової допомоги є свідченням надання Адвокатом правової допомоги в повному обсязі та є підставою для оплати наданих Клієнту послуг.

Вартість послуг може за взаємною згодою сторін змінюватись. При зміні вартості послуг адвоката сторони складають в письмовій формі додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.4. Договору).

Сторони в Додатковій угоді №2 від 31.07.2023 до Договору про надання правової допомоги домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором про надання правової допомоги б/н від 01 червня 2023 року в рамках судової справи за позовом ТОВ "Формула Комфорта-4" до ОСББ "Німецький проект" про стягнення компенсації за Договором управління багатоквартирним будинком за дострокове розірвання договору становить:

- збір необхідної інформації, вивчення нормативно- правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання позовної заяви 2500 грн;

- аналіз відзиву, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання відповіді на відзив 2500 грн;

- складання письмових пояснень, заперечень, клопотань та інших процесуальних документів 2000 грн - 4000 грн (в залежності від складності та обсягу);

- підготовка та участь у кожному судовому засіданні як на стадії підготовчого провадження так на стадії розгляду справи по суті 2500 грн за кожне судове засідання.

Таким чином, умовами Договору про надання правничої допомоги та Додатковою угодою №2 від 31.07.2023 до нього був встановлений фіксований розмір гонорару адвоката.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, та кількість витраченого для цього часу, не мають жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, у даному випадку відсутність даних щодо обсягів часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, не може бути підставою для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Суд також звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відступила від висновку щодо необхідності зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги та дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Позивач зазначає, що за результатами розгляду судової справи в суді першої інстанції, загальний розмір витрат на правову допомогу склав 36'000 грн, що підтверджується:

- Актом від 31.07.2023 на суму 2500 грн за послуги: збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання позовної заяви до Господарського суду Харківської області до ОСББ "Німецький Проект" про стягнення грошової компенсації за договором та платіжною інструкцією №63 від 08.08.2023;

- Актом від 06.09.2023 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 06.09.2023, та платіжною інструкцією №73 від 04.10.2023;

- Актом від 11.09.2023 на суму 2500 грн за послуги: ознайомлення з відзивом, аналіз, підготовка та складання відповіді на відзив до Господарського суду Харківської області у справі 922/3448/23 та платіжною інструкцією №74 від 04.10.2023;

- Актом від 20.09.2023 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 20.09.2023, та платіжною інструкцією №75 від 04.10.2023;

- Актом від 11.10.2023 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 11.10.2023, та платіжною інструкцією №78 від 08.11.2023;

- Актом від 20.10.2023 на суму 2500 грн за послуги: ознайомлення з запереченнями та доданими документами а також заявою свідка, аналіз, підготовка та складання письмових пояснень до Господарського суду Харківської області у справі 922/3448/23 та платіжною інструкцією №78 від 08.11.2023;

- Актом від 20.10.2023 на суму 2500 грн за послуги: ознайомлення з зустрічним позовом та доданими документами, аналіз, підготовка та складання заперечень проти прийняття зустрічного позову до провадження до Господарського суду Харківської області у справі 922/3448/23 та платіжною інструкцією №78 від 08.11.2023;

- Актом від 26.10.2023 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 26.10.2023, та платіжною інструкцією №78 від 08.11.2023;

- Актом від 31.10.2023 на суму 2000 грн за послуги: ознайомлення з клопотанням про проведення почеркознавчої експертизи, аналіз, підготовка та складання заперечень проти призначення експертизи до Господарського суду Харківської області у справі 922/3448/23 та платіжною інструкцією №78 від 08.11.2023;

- Актом від 01.11.2023 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 01.11.2023, та платіжною інструкцією №78 від 08.11.2023;

- Актом від 01.05.2024 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 01.05.2024, та платіжною інструкцією №1 від 06.05.2024;

- Актом від 13.05.2024 на суму 2000 грн за послуги: підготовка та складання додаткових письмових пояснень та заперечень щодо заяви Відповідача про долучення судових рішень в інших справах, у справі 922/3448/23 та платіжною інструкцією №5 від 06.06.2024;

- Актом від 28.05.2024 на суму 2000 грн за послуги: підготовка та складання письмових пояснень у справі 922/3448/23 та платіжною інструкцією №6 від 06.06.2024;

- Актом від 29.05.2024 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 29.05.2024, та платіжною інструкцією №7 від 06.06.2024;

- Актом від 05.06.2024 на суму 2500 грн за послуги: підготовка та приймання участі в судовому засіданні у Господарському суді Харківської області у справі 922/3448/23, яке відбулося 05.06.2024, та платіжною інструкцією №8 від 06.06.2024.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи даної справи, становлять 36'000 грн.

Щодо тверджень відповідача про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження сплати витрат на правову допомогу адвоката в сумі 36'000 грн, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 статті 126, ч. 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Таким чином, надання або не надання стороною доказів фактичної оплати послуг адвоката не є вирішальною обставиною, від якої залежить розподіл судових витрат.

Більш того, позивачем надано копії платіжних інструкцій на загальну суму 36'000 грн, тобто на всю суму, а тому зазначені відповідачем обставини не свідчать про відсутність підстав для стягнення відповідних судових витрат.

Суд зазначає, що сама лише незгода учасника спору із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

У даному випадку відповідачем не доведено неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 36'000 грн.

Керуючись ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта-4" про відшкодування судових витрат у справі - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/3448/23.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта-4" (61022, м.Харків, вул. Клочківська, 93; ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36'000 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст додаткового рішення складено 24.06.2024.

Суддя І.В. Трофімов