СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

27 червня 2024 року м. Харків Справа №922/82/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Куніна Григорія (вх.№1418Х від 05.06.2024) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/82/24 (м. Харків, суддя Жигалкін І.П., повний текст рішення складено 08.04.2024),

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до Фізичної особи-підприємця Куніна Григорія, м. Харків,

про стягнення 745 494,58 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (надалі - Позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області 08 січня 2024 року із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Куніна Григорія (надалі - Відповідач) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 745 494,58грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :09:015:0114 за період з 04.09.2020 по 28.02.2022, а також суми судового збору у розмірі 11 182,42 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Куніна Григорія ( АДРЕСА_2 ; РНКПП: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 745 494 (сімсот сорок п`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 58 коп. за використання земельної ділянки загальною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :09:015:0114 за період з 04.09.2020 по 28.02.2022, а також суму витрат зі сплати судового збору у сумі 11 182 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дві тисячі) грн 42 коп. Ухвалено видати накази після набрання рішенням законної сили.

Фізична особа-підприємець Кунін Григорій з вказаним рішенням не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/82/24; застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/82/24 та прийняти нове, яким відмовити Харківській міській раді у задоволенні позову.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024, для розгляду справи суддею доповідачем визначено суддю Гетьмана Р.А. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., судді Склярук О.І., Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/82/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

13.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/82/24 (вх.№8067).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Куніна Григорія (вх.№1418Х від 05.06.2024) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/82/24 залишено без руху з підстав ненадання доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№8562 від 25.06.2024) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 18.06.2024. Зокрема, апелянтом надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши подане клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник посилається на те, що ФОП Кунін Григорій не знав про наявність в суді першої інстанції справи №922/82/24, не був присутній в судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваного рішення та не отримав його в поштовому відділенні, оскільки перебував поза межами України. Разом з цим, у відповідача під час розгляду справи судом першої інстанції не було укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом. Окрім того, ФОП Кунін Григорій не зареєстрований у системі «Електронний Суд», що також унеможливило вчасне отримання рішення та його оскарження з дотриманням строку. Апелянт зазначає, що дізнався про існування оскаржуваного рішення у зв`язку з арештом рахунків в межах виконавчого провадження, після чого 29.05.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішення ним з`ясовано про наявність оскаржуваного рішення.

Як встановлено судом, повний текст оскаржуваного рішення суду складено 08.04.2024. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 в апеляційному порядку - 29.04.2024. Скаржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 05.06.2024, тобто поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 119 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. У частині 3 цієї ж статті вказано, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: »право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі Волчлі проти Франції (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України»).

Тобто, суд має дотримуватися розумного ступеня пропорційності, уникати надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами та поставленою метою.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває дотепер.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка повинна враховуватися судом при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Відповідно до п. 6 Рекомендацій Ради судді України від 02.03.2022 рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

З огляду на наведені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, зокрема, необізнаність із розглядом справи, перебування відповідача на момент прийняття оскаржуваного рішення поза межами території України, відсутність зареєстрованого електронного кабінету та укладеного договору про надання правничої допомоги, та докази, надані на підтвердження таких обставин, з урахуванням поточних умов здійснення правосуддя, колегія суддів вважає, що поновлення зазначеного строку не порушує принципу правової визначеності та остаточності судового рішення. Таким чином, з метою дотримання прав особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску строку подання скарги є поважними, а тому клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

З огляду на усунення скаржником недоліків, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження в порядку частини другої статті 262 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Судова колегія дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 261, 262, 263 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Поновити Фізичній особі-підприємцю Куніну Григорію пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/82/24.

2.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Куніна Григорія (вх.№1418Х від 05.06.2024) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/82/24.

3.Встановити позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

4.Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд».

Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

5.Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

6. Звернути увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук