ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"26" червня 2024 р. Справа№ 910/6145/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1.;

від відповідача: не з`явились,

розглянувши заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 (повний текст рішення складено і підписано 05.03.2024)

у справі №910/6145/23 (суддя Марченко О.В.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2»

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_3,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_4 штрафних санкцій за порушення зобов`язання за укладеним сторонами договором на ІНФОРМАЦІЯ_5 з яких: ІНФОРМАЦІЯ_6 (відповідно до пункту 7.2 договору).

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушенням умов договору відповідачем несвоєчасно здійснено поставку товару, що підтверджується видатковими накладними та актами приймання-передавання товару для перевезення поза межами строків, встановлених умовами договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_7 судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/6145/23 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/6145/23 залишити без змін.

До того ж, не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/6145/23 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Згідно витягів з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: Суліму В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевичу А.Г., Ткаченку Б.О.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 та від 04.04.2024 відкриті апеляційні провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) об`єднано в одне апеляційне провадження.

24.06.2024 через відділ документального забезпечення суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до суду надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2», які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» в межах суми позовних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_8.

Представник позивача у судовому засіданні 26.06.2024 підтримав заяву про забезпечення позову та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 26.06.2024 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Розглянувши заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення (подібний висновок викладено у пункті 3.5 постанови Верховного Суду від 13.04.2021 у справі N 910/19506/20).

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено способи забезпечення позову, серед яких передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Колегія суддів зазначає, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Разом з тим, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі N 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі N 910/1200/20.

Забезпечення позову є вжиттям заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі N 914/1570/20).

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Виходячи з положень ст. ст. 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №910/7596/20 зазначено, що при цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.06.2022 у справі №908/2382/21.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує на наступне:

1) Відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» наявна інформація про відкрите кримінальне провадження № 0000844 від 10.05.2023 в межах якого накладені арешти на майно та кошти ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» на суму ІНФОРМАЦІЯ_9;

2) ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснюються дії щодо виведення активів рухомого майна відповідача, які полягають у укладенні договору застави НОМЕР_3 з Акціонерним товариством «ІНФОРМАЦІЯ_10»;

3) Стосовно ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» відкрито ряд виконавчих проваджень, а саме ВП № НОМЕР_4 від 12.04.2023, ВП № НОМЕР_5 від 28.06.2023, ВП № НОМЕР_6 від 21.12.2023, ВП № НОМЕР_7 від 28.03.2024, ВП № НОМЕР_8 від 10.06.2024;

4) Відносно ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» наявна низка судових рішень у господарських справах, відповідачем у яких є ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Так, з наданих заявником документів вбачається, що відносно відповідача відкрито кримінальне провадження № 0000844 від 10.05.2023. В межах кримінального провадження за клопотаннями потерпілого, зокрема ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 757/33901/23-к накладено арешт шляхом заборони на використання із забороною курсування вагонів на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від ІНФОРМАЦІЯ_11, укладеним між ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та АТ «ІНФОРМАЦІЯ_12» шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_13; ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2023 у справі № 757/33856/23-к накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження, використання та переміщення на ІНФОРМАЦІЯ_14 які були передані ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» на зберігання ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_15», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_16», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_17», вартість яких не перевищує ІНФОРМАЦІЯ_9; ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2023 у справі № 757/45074/23-к накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» в межах кримінального провадження № 0000844 від 10.05.2023.

Крім того, відповідачем вчиняються дії щодо виведення активів рухомого майна шляхом укладання договору застави обладнання № НОМЕР_9, що виступає забезпеченням виконання зобов`язань за договором № НОМЕР_10 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 28.04.2023, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_18, ІНФОРМАЦІЯ_19.

Також, наявна низка судових рішень у господарських справах, у яких ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» є відповідачем. Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі № 910/16269/23 стягнуто з ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» 3 % річних у сумі ІНФОРМАЦІЯ_20, рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2024 у справі № 910/2108/24 стягнуто з ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_21 судового збору, рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі № 910/9976/23 стягнуто з ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_22 судового збору, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 у справі № 910/17210/23 стягнуто з ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_23 - збитків від інфляції, ІНФОРМАЦІЯ_24 витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Аналогічна позиція викладена у постанові ОП КГС від 03.03.2023 у спарві № 905/448/22.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегією суддів встановлено наявність прямого зв`язку між запропонованими позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову, існування реальної загрози суттєве погіршення фінансового стану відповідача та платоспроможності останнього.

За таких обставин, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника, врахувавши наведені вище обставини та дослідивши надані докази з урахуванням предмету спору, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та накладення арешту грошові кошти та на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» в межах суми позовних вимог у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_8.

Крім того, суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суду слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд вважає, що обраний заявником захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності відповідача, а також не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Судом також враховано, що заходи забезпечення позову є тимчасовими до вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

При цьому, суд, з врахуванням приписів статті 141 ГПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно частині 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Крім того, відповідно до частин 1, 4 статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Заявником у поданій заяві зазначається про відсутність підстав для вжиття зустрічного забезпечення.

Водночас, за змістом диспозитивної норми статті 141 ГПК України пред`явлення особі, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, вимог забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком господарського суду (наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №916/2851/17 та від 26.11.2018 у справі №904/2925/18), так само як і питання зустрічного забезпечення може бути вирішено судом в ухвалі про зустрічне забезпечення позову, винесеній за результатами розгляду клопотання відповідача про зустрічне забезпечення, що відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому статтею 13 цього Кодексу.

Відтак, у даному випадку не зазначення в даній ухвалі про вирішення питання зустрічного забезпечення не можна вважати процесуальним порушенням, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення.

Керуючись статтями 136-137, 139-140, 196, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову у справі № 910/6145/23 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі № 910/6145/23, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_2), які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_2) в межах суми позовних вимог у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_2) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 1 211, 20 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Стягувач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_2).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко