УХВАЛА

18 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 911/1473/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Білоцерківської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області від 16.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі

за позовом Парафії Святителя Луки Войно-Ясенецького Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви

до Білоцерківської міської ради

про визнання незаконним і скасування рішення,

У судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Іваницька О. П., відповідача - Голуб В. О.

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році Парафія Святителя Луки Войно-Ясенецького Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Білоцерківської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення від 27.04.2023 № 3808-39-VIII.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Білоцерківською міською радою Київської області на засіданні позачергової 39 сесії VIII скликання було прийнято рішення № 3808-39-VIII «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Парафії Святителя Луки Войно-Ясенецького Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви», яким припинено право постійного користування Парафії Святителя Луки Войно-Ясенецького Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви на земельну ділянку з цільовим призначенням 03.04 Для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій площею 0,0849 га з кадастровим номером: :04:036:0041, яке виникло на підставі підпункту 1.1 пункту 1 рішення Білоцерківської міської ради від 30.09.2010 р. № 1499-70-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та передачі земельної ділянки в постійне користування».

Позивач вважає вищезазначене рішення відповідача необґрунтованим та протиправним, прийнятим Білоцерківською міською радою з перевищенням повноважень.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.10.2023 (суддя Бабкіна В. М.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 (Агрикова О. В. - головуючий, судді: Мальченко А. О., Козир Т. П.), позов задоволено.

Рішення судів аргументовані тим, що з матеріалів справи не вбачається наявності передбачених статтею 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) підстав для припинення відповідачем права постійного користування земельною ділянкою позивача, а тому у даному випадку вирішення питання щодо примусового припинення права позивача на спірну земельну ділянку, в силу імперативних положень статті 143 ЗК України, може бути здійснене органом місцевого самоврядування виключно в судовому порядку.

Білоцерківська міська рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

За змістом касаційної скарги її подано на підставі положень пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Скаржник наголошує на необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18.

Під час вивчення матеріалів касаційної скарги і матеріалів справи колегія суддів установила, що згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2024 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 911/1474/23 за позовом Жіночого монастиря Святої Рівноапостольної Марії Магдалини Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 27.04.2023 № 3807-39-VIII.

Позовні вимоги у справі № 911/1474/23 обґрунтовані тим, що оспорюване рішення Білоцерківської міської ради від 27.04.2023 № 3807-39-VIII є необґрунтованим та протиправним, оскільки прийняте відповідачем із порушенням процедури та за неналежних підстав, за відсутності факту порушення позивачем земельного законодавства. При цьому позивач вважав, що відповідач, приймаючи оспорюване рішення, перевищив свої повноваження. За таких обставин, на думку позивача, наявні правові підстави для визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення Білоцерківської міської ради.

Передаючи справу № 911/1474/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів зазначила, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 906/392/18, викладено такий висновок: "7.27. Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України , перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 названого Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

7.28. Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди ураховують, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК України".

Водночас підставою для передачі справи № 911/1474/23 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду визначив необхідність уточнити висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 05.11.2019 у справі № 906/392/18, шляхом його доповнення висновком про те, що втрата релігійною громадою (організацією) статусу юридичної особи, яка зареєстрована в установленому законодавством порядку, є підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою відповідно до пункту "в" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України.

З урахуванням зазначеного, правильне вирішення спору у даній справі № 911/1473/23 є залежним від остаточного вирішення спору у подібних відносинах у справі № 911/1474/23, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи, що правовідносини у справах № 911/1474/23 і № 911/1473/23 є подібними (аналогічний предмет, підстави позову, суб`єктний склад, правове регулювання та підстави касаційного оскарження судових рішень), Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 911/1473/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 911/1474/23.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 911/1473/23 за касаційною скаргою Білоцерківської міської ради до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 911/1474/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ