РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2024Справа № 910/15248/23

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (Україна, 79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 111А; ідентифікаційний код: 39594527)

до Державної екологічної інспекції України (Україна, 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, корп. 2; ідентифікаційний код: 37508533)

про стягнення 10 540,14 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державної екологічної інспекції України (далі - відповідач) про стягнення 10 540,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним набуттям відповідачем електричної енергії в обсязі 1 890 кВт*год., внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування вартості спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано судом малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

03.11.2023 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву, який 03.11.2023 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

08.11.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідач своїм правом на подання заперечень щодо відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (постачальник) та Державною екологічною інспекцією України (споживач) було укладено Договір № 60АВ797-18549-21 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), згідно з п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Для цілей Закону України "Про публічні закупівлі" предметом закупівлі за цим Договором є: код ДК 021:2015: 09310000-5 - Електрична енергія (електрична енергія).

Відповідно до п. 2.3 Договору кількість (обсяг) електричної енергії, яка постачається за цим Договором, визначено у Додатку 1 "Обсяги та умови постачання до договору про постачання електричної енергії споживачу" та відповідає очікуваному обсягу закупівлі| послуг з передачі. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків, шляхом укладання додаткової угоди.

У п. 3.1 Договору визначено строк поставки товару з 01.12.2021 по 31.12.2021.

Загальна ціна цього Договору становить 124 675,20 грн (п. 5.1 Договору).

За умовами п. 5.7 Договору оплата поставленої електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем протягом 10 робочих днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період. Споживач протягом 3 (трьох) робочих днів від дня отримання пакету розрахункових документів (рахунок, два примірника акта приймання-передачі електричної енергії, тощо) зобов`язаний надати постачальнику підписаний акт приймання-передачі електричної енергії. У випадку, якщо протягом зазначеного періоду постачальник не отримає підписаний споживачем примірник акта або обґрунтованої відмови, акт вважається погодженим та підписаним споживачем.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 14.1 Договору).

У Додатку № 1 до Договору сторони узгодили обсяги та умови постачання, зокрема, зазначили EIC-коди точок комерційного обліку та визначили обсяг електричної енергії, що має бути поставлена на виконання умов Договору - 25 974 кВт*год.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 у справі № 910/8255/22 встановлено, що відповідачем здійснено оплату вартості поставленої йому позивачем в грудні 2021 року електричної енергії обсягом 25 974 кВт*год. на суму 124 675,20 грн, відповідно до Акту приймання-передачі електричної енергії № ЗЛВ81084727 від 30.12.2021.

Наведене також підтверджується платіжним дорученням № 947 від 30.12.2021 на суму 124 675,20 грн, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Водночас, як зазначає позивач, у Акті приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії Державною екологічною інспекцією України за грудень 2021 року, підписаному Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі", як оператором системи розподілу, та позивачем, як електропостачальником, зазначено, що оператор системи розподілу передав, а електропостачальник прийняв дані за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 про фактичний обсяг спожитої енергії в розмірі 27 864 кВт*год. споживачем - Державною екологічною інспекцією України по всіх об`єктах електропостачання цього споживача.

Отже, за доводами позивача, оскільки відповідачем було перевищено визначений у Договорі обсяг електричної енергії, у відповідача виникло позадоговірне зобов`язання відшкодувати вартість фактично спожитої в грудні 2021 року електричної енергії в обсязі 1 890 кВт*год. у сумі 10 540,14 грн, яка визначена на момент розгляду судом даної справи з врахуванням приписів статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що будь-яких інших актів приймання-передачі електричної енергії до Договору, окрім Акту приймання-передачі електричної енергії № ЗЛВ81084727 від 30.12.2021, він не отримував та не підписував, тому у нього відсутні будь-які невиконані зобов`язання за Договором.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

За приписами частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у сторін даного правочину взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до частин 2, 4, 9 статті 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.

Пунктом 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), встановлено, що вони регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу - це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Відповідно до пункту 3.1.1 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Пункт 3.1.6 ПРРЕЕ встановлює, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:

1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку;

2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи;

3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач;

4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії;

5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики;

6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.

Згідно з пунктом 3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

За умовами пункту 3.1.8 ПРРЕЕ договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (пункт 4.8 ПРРЕЕ).

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Пунктом 4.3 ПРРЕЕ визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до пункту 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за № 311 (далі - ККОЕЕ), до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції щодо ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання, а також приймання результатів вимірювання (показів лічильників) від учасників ринку та/або ППКО, обробки, формування, профілювання, валідації, агрегації та передачі даних комерційного обліку для розрахунків на ринку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії за рахунок коштів, передбачених у тарифі на розподіл/передачу електричної енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.11.2018 № 1411 Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Київські електромережі" було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, зокрема, у місті Києві.

На момент виникнення спірних правовідносин функції оператора комерційного обліку були покладені на оператора системи розподілу у межах території ліцензованої діяльності.

Як встановлено судом, відповідно до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.12.2018 № 2118, Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі", як оператором системи розподілу, та позивачем, як електропостачальником, було підписано Акт приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії Державною екологічною інспекцією України за грудень 2021 року, у якому зазначено, що оператор системи розподілу передав, а електропостачальник прийняв дані про фактичний обсяг спожитої Державною екологічною інспекцією України за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 електричної енергії в розмірі 27 864 кВт*год. по всіх об`єктах електропостачання цього споживача.

Наведені у цьому акті EIC-коди точок комерційного обліку відповідають тим, що зазначені в Додатку № 1 до Договору.

Обставини справи свідчать про те, що сторони перебували в договірних відносинах в період з 01.12.2021 по 31.12.2021 на підставі Договору, відповідно до умов якого позивач поставив, а відповідач - оплатив спожиту електричну енергію в обсязі 25 974 кВт*год. на суму 124 675,20 грн.

Отже перевищення прогнозованого обсягу та споживання відповідачем у грудні 2021 року електричної енергії в обсязі 1 890 кВт*год. відбулося поза межами договірних відносин, про що слушно зазначає позивач.

З урахуванням викладеного підлягають відхиленню доводи відповідача про неотримання ним будь-яких інших актів приймання-передачі електричної енергії за Договором.

При цьому, оскільки факт споживання електричної енергії та його обсяги не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування окрім інформації, отриманої від оператора системи розподілу, суд констатує належність та достовірність відомостей, вказаних у Акті приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії Державною екологічною інспекцією України за грудень 2021 року.

Доказів протилежного відповідачем суду не надано, як і не надано доказів укладення договору про постачання електричної енергії споживачу з іншим енергопостачальником.

За приписами частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Електрична енергія споживається в момент її отримання, а тому апріорі не може бути повернута.

Відтак, зважаючи на те, що поставка позивачем електричної енергії відповідачу в грудні 2021 року в обсязі 1 890 кВт*год. відбулася поза межами договірних відносин, суд погоджується з доводами позивача про застосовність до спірних правовідносинах положень ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 906/567/18.

Щодо визначення вартості поставленої електричної енергії, а саме ціни, яка має враховуватися при визначені вартості спірного обсягу поставленої електричної енергії, суд дійшов наступних висновків.

Хоча поставка електричної енергії відбувалася в грудні 2021 року, з даним позовом до суду позивач звернувся у вересні 2023 року.

На підтвердження вартості електричної енергії, визначеної позивачем з урахуванням вимог ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України, останнім надано цінову довідку № 19-09/900 від 07.09.2023, відповідно до якої середньозважена ціна електричної енергії за результатами торгів на організованих сегментах ринку електричної енергії - "ринку на добу наперед" у серпні 2023 року становить 4 162,23 грн без ПДВ/МВт*год.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.12.2022 № 1788 було встановлено Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств "зеленої" електрометалургії): на період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (включно) - 485,10 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість).

Беручи до уваги положення ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України щодо визначення вартості майна на момент розгляду справи судом, суд вважає обґрунтованим використання позивачем при розрахунку вартості поставленої електричної енергії середньозваженої ціни на ринку в серпні 2023 року, а саме 4,16223 грн без ПДВ за 1 кВт*год. та тарифу на послуги з передачі електричної енергії в розмірі 0,4851 грн без ПДВ за 1 кВт*год.

Відтак, з огляду на встановлений судом факт поставки позивачем в грудні 2021 року електричної енергії та отримання її відповідачем без достатньої правової підстави, а саме укладеного договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна в розмірі 10 540,14 грн (1 890 х (4,16223 + 0,4851) х 1,2) визнається судом обґрунтованою.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак порушене право позивача підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вартості безпідставно набутого майна в розмірі 10 540,14 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн, відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції України (Україна, 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, корп. 2; ідентифікаційний код: 37508533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (Україна, 79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 111А; ідентифікаційний код: 39594527) вартість безпідставно набутого майна в розмірі 10 540 (десять тисяч п`ятсот сорок) грн 14 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.06.2024

Суддя О.В. Нечай