УХВАЛА

21 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/3006/23

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Рогач Л. І. - головуючої, Бенедисюка І. М., Васьковського О. В., Дроботової Т. Б., Пєскова В. Г., Чумака Ю. Я.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду cправи № 916/3006/23

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІКСИР Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС"

про стягнення 1 758 016,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІКСИР Україна" (далі також ТОВ "ЕЛІКСИР Україна") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" (далі також ТОВ "ЛАРНС") про стягнення поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 758 016,00 грн.

2. Позивач звернувся до суду у зв`язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення отриманої фінансової допомоги у сумі 1 758 016,00 грн.

3. Господарський суд Одеської області рішенням від 19.12.2023 у справі №916/3006/23 позовну заяву ТОВ "ЕЛІКСИР Україна" до ТОВ "ЛАРНС" про стягнення поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 758 016,00 грн - задовольнив повністю; стягнув з ТОВ "ЛАРНС" на користь ТОВ "ЕЛІКСИР Україна" заборгованість з поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 758 016,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 370,25 грн.

4. Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що 26.04.2023 ТОВ "ЕЛІКСИР Україна" направило на адресу ТОВ "ЛАРНС" вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги за договором №ПФД 25/06-2019 від 25.06.2019. У свою чергу, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та не повернув позивачу поворотної фінансової допомоги у встановлений 30 денний строк після отримання вимоги від 26.04.2023, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 1 758 016,00 грн.

5. ТОВ "ЛАРНС" подало апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції.

6. Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 29.01.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ЛАРНС" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 по справі №916/3006/23.

7. 29.02.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "ЛАРНС" надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що відповідачем 28.02.2024 було здійснено оплату заборгованості за договором №ПФД25/06-2019 від 25.06.2019 у сумі 1 758 016,00 грн, тому на думку відповідача відсутній предмет спору. В подальшому 07.03.2024 відповідач надав суду платіжну інструкцію №6 від 07.03.2024, відповідно до якої ТОВ "ЛАРНС" перерахувало на рахунок ТОВ "ЕЛІКСИР Україна" 1 758 016,00 грн поворотної фінансової допомоги.

8. Апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі ухвалою у протокольній формі та постановою від 07.03.2024 залишив без змін рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №916/3006/23.

9. Відмову у закритті провадження у справі мотивував тим, що рішення суду першої інстанції було ухвалено ще 19.12.2023, тоді як відповідач сплатив наявну у нього заборгованість, яка є предметом спору, лише 07.03.2024, тобто майже через три місяці після ухвалення судом першої інстанції рішення. Таким чином, на момент ухвалення оскаржуваного рішення предмет спору існував, а тому відсутні підстави для закриття провадження у зв`язку відсутністю предмета спору. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що платіжна інструкція №6 від 07.03.2024 не була та не могла бути надана відповідачем до суду першої інстанції, оскільки цей доказ, як і сам факт оплати боргу, виник вже після винесення оскаржуваного рішення, а тому не приймається колегією суддів до уваги.

10. ТОВ "ЛАРНС" звернулось до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить: (1) скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2023 у справі №916/3006/23 і закрити провадження у справі; (2) клопотання про повернення судового збору у загальному розмірі 92 258,50 грн - задовольнити.

11. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК), зазначаючи, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 10.09.2021 у справі №910/13848/20, від 27.09.2022 у справі №910/14363/21, від 25.07.2019 у справі №916/144/18, від 26.06.2019 у справі №13/51-04, щодо застосування 231 ГПК.

12. Верховний Суд ухвалою від 15.04.2024 відкрив касаційне провадження у цій справі та призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні, а ухвалою від 22.05.2024 передав справу № 916/3006/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підстави для передачі справи на розгляд об`єднаної палати

13. Колегія суддів врахувала, що підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини другої статті 287 ГПК, посилаючись на який скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 10.09.2021 у справі №910/13848/20, від 27.09.2022 у справі №910/14363/21, від 25.07.2019 у справі №916/144/18, від 26.06.2019 у справі №13/51-04, щодо застосування 231 ГПК.

14. Дослідивши зміст наведених скаржником постанов, колегія суддів з`ясувала, що Верховний Суд сформував правову позицію про те, що закриття провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК можливо у випадках, коли предмет спору припинив своє існування після ухвалення господарським судом першої інстанції рішення у справі.

15. З наведеними висновками колегія суддів не погодилась та вважає за необхідне відступити від наведених висновків Верховного Суду з таких підстав.

16. Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у статті 231 ГПК. За змістом пункту 2 частини першої статті 231 ГПК господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

17. Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

18. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

19. При цьому, на думку колегії суддів, закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК (пункту 2 частини першої статті 231 ГПК) можливе лише у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи до ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

20. Так, статтею 278 ГПК визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині.

21. Відповідно до наведеної статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті. У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

22. Отже, у розумінні статті 278 ГПК підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі є порушення судом процесуального законодавства, зокрема, коли суд першої інстанції не врахував обставини того, що предмет спору припинив існувати до ухвалення рішення.

23. Водночас, на переконання колегії суддів, коли порушення ГПК судом першої інстанції не допущено та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, встановлення апеляційним судом обставини припинення існування предмету спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, не може бути підставою для скасування судового рішення згідно зі статтею 278 ГПК та закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК.

24. Колегія суддів вважає помилковими посилання у постановах Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 10.09.2021 у справі №910/13848/20, від 27.09.2022 у справі №910/14363/21 та від 25.07.2019 у справі №916/144/18, на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2019 у справі №13/51-04, з огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.06.2019 стосувався випадку, коли предмет спору припинив своє існування до ухвалення судом першої інстанції рішення у справі.

25. Водночас, Велика Палата Верховного Суду не висловлювала правову позицію про те, що закриття провадження у справі на підставі пункт 2 частини першої статті 231 ГПК може бути здійснено, якщо предмет спору припинив існування після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі. Таке тлумачення змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04, на яке міститься посилання у постановах Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 10.09.2021 у справі №910/13848/20, від 27.09.2022 у справі №910/14363/21, від 25.07.2019 у справі №916/144/18, на думку колегії суддів є помилковим.

26. Враховуючи мотиви, наведені у цій ухвалі, а також те, що у касаційній скарзі заявник посилається саме на неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 10.09.2021 у справі №910/13848/20, від 27.09.2022 у справі №910/14363/21, від 25.07.2019 у справі №916/144/18 щодо застосування положень статті 231 ГПК України, колегія суддів вважала за необхідне передати цю справу на розгляд об`єднаної палати.

27. За приписами частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначених процесуальним законом.

28. Відповідно до частини другої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

29. Положеннями частин першої, третьої і четвертої статті 303 ГПК України передбачено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій-четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

30. Наведена норма процесуального права зобов`язує колегію суддів у разі необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати, передати справу на розгляд об`єднаної палати. Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права.

31. З огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів вважала за необхідне передати справу № 916/3006/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною другою статті 302 ГПК України, оскільки вважає, що є необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 09.03.2021 у справі №914/1034/18, від 10.09.2021 у справі №910/13848/20, від 27.09.2022 у справі №910/14363/21, від 25.07.2019 у справі №916/144/18 про те, що закриття апеляційним судом провадження у справі на підставі пункт 2 частини першої статті 231 ГПК може бути здійснено, якщо предмет спору припинив існування після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, позаяк відсутні підстави для скасування рішення лише з цих мотивів, якщо його законність та обґрунтованість не спростована за наслідками апеляційного розгляду.

32. Частиною другою статті 302 ГПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

33. З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ "ЛАРНС" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 у цій справі підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Керуючись статтями 120, 121, 197, 234, 235, 301, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 916/3006/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024.

2. Призначити розгляд справи № 916/3006/23 у відкритому судовому засіданні на 02 серпня 2024 року об 11:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 203.

3. Здійснити проведення судового засідання 02 серпня 2024 року об 11:00 у справі № 916/3006/23 в режимі відеоконференції відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРНС" за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

4. Явка учасників справи № 916/3006/23 в судове засідання не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді І. Бенедисюк

О. Васьковський

Т. Дроботова

В. Пєсков

Ю. Чумак