ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Справа № 926/2351/23
За позовом Благодійної організації Благодійний фонд Істина добра м. Кам`янець-Подільський

до відповідача ТзОВ HYDRAMED (HYDRAMED Sp.z.o.o.), Республіка Польща, м. Гданськ

про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договірних зобов`язань в сумі 8 952 097,13 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

від позивача адвокат Худняк В.А.,

Шкуренков В.С. керівник

від відповідача не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: Благодійна організація Благодійний фонд "Істина добра" звернулась до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача ТзОВ "HYDRAMED" (HYDRAMED Sp.z.o.o.) про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договірних зобов`язань в сумі 8 952 097,13 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 11 квітня 2022 року між Благодійною організацією Благодійний фонд Істина добра та компанією HYDRAMED Sp.z.o.o укладено договір поставки контракт №1/2022, згідно пункту 1.1. якого відповідач взяв на себе зобов`язання передати, а позивач прийняти та оплатити продукцію, в подальшому Товар, в кількості та асортименті відповідно до специфікації №1, що підписується сторонами і скріплюється печаткою.

Далі позивач стверджує, що відповідачем грубо порушено строки поставки товару та асортимент поставленого товару, що і стало підставою для звернення до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2023 року, судову справу № 926/2351/23 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13 листопада 2023 року; вирішено направити судове доручення про вручення відповідачу HYDRAMED Sp.z.o.o. в порядку, передбаченому Договором між Україною і Республікою Польща (ратифікований постановою Верховної ради України від 04.02.94) та Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року до Міністерства юстиції Польщі через Міністерство юстиції України; додатково направлено відповідачу засобами поштового зв`язку належним чином засвідчену копію перекладу на польську мову ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.06.2023 року; зупинено провадження у справі № 926/2351/23.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року поновлено провадження у справі; відкладено підготовче засідання на 22 травня 2024 року; зобов`язано позивача надати суду у строк до 30 листопада 2023 року - 2 (два) екземпляри належним чином засвідченого (нотаріально) перекладу на польську мову: ухвали Господарського суду Чернівецької області від 13.11.2023 року та судового доручення у вигляді прохання про вручення документів у цивільній справі та підтвердження про їх вручення; направлено судове доручення про вручення відповідачу HYDRAMED Sp.z.o.o. в порядку, передбаченому Договором між Україною і Республікою Польща (ратифікований постановою Верховної ради України від 04.02.94) та Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року до Міністерства юстиції Польщі через Міністерство юстиції України; зупинено провадження у справі № 926/2351/23.

Судове засідання 22 травня 2024 року не відбулось, у зв`язку з викликом головуючого судді по справі № 926/674/24 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що позивача було сповіщено, шляхом телефонограми та отримання наручно повідомлення про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 24 травня 2024 року вирішено поновити провадження у справі; закрити підготовче провадження у справі № 926/2351/23; призначити справу до розгляду по суті на 24 червня 2024 року.

Станом на день розгляду справи адвокат позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не подав, явку належного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання, у порядку, передбаченому українським та польским законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 цієї статті Господарського процесуального кодексу України закріплено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів без участі представника відповідача.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (відео-запис)

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято 24 червня 2024 року у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 11 квітня 2022 року між Благодійною організацією Благодійний фонд Істина добра (далі покупець) та компанією HYDRAMED Sp.z.o.o (далі продавець) укладено контракт №1/2022.

Положеннями статті 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 11.1. контракт набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2022 року.

Відповідно до статті 669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Згідно положень 1.1. вказаного Контракту, Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти у власність та оплатити продукцію, в подальшому Товар, і кількості та асортименті відповідно до специфікації №1, що підписується сторонами і завіряється печаткою. Специфікації є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1. Контракту №1-2022 Сторони узгодили, що кількість однієї партії товару визначається згідно специфікації та зазначається у штуках.

Разом з тим, пунктом 4.2. Контракту, сторони погодили, що ціна на товар встановлюється згідно специфікацій. В специфікації повинна бути встановлена загальна вартість партії Товару. Пунктом 4.1. Контракту №1-2022 закріплено, що ціна на товар визначається в доларах США.

Так, у специфікації №1 до контакту №1/2022 від 11 квітня 2022 року, на партію товару із 125 комплектів обмундирування для ЗСУ включено: шкарпетки 3 пари тактичні; ботинки 1 пара; уніформа літній варіант; термобілизна; тактична сорочка; футболка 3 штуки; тактичний пояс 1 штука; ліхтарик на шолом; колінні та ліктьові щитки; шолом; бронежилет; аптечка першої допомоги; потрійний підсумок; окуляри тактичні; тактична пара рукавиць; балаклави. Вартість одного комплекту 1900,00 доларів США. Загальна вартість партії товару 237 500,00 доларів США.

Відповідно до розділу 5 Контракту №1/2022 від 11 квітня 2022 року, Сторони узгодили умови платежів.

Так, у відповідності до пунктів 5.1., 5.2. Покупець оплачує вартість партії Товару на умовах 100% передоплати за кожну партію Товару. Датою оплати вважається дата валютування, вказана у SWIFT повідомленні.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (частина 1 статті 693 ЦК України).

Так, з платіжного доручення №2 (#23) від 14 квітня 2022 року вбачається, що покупець виконав взяті на себе зобов`язання по попередній оплаті товару на загальну суму 237 500,00 доларів США із відповідною вказівкою на реквізити контракту у призначенні платежу.

Згідно положень частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до пункту 3.2. Контракту, партія товару повинна бути поставлена Продавцем протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання оплати (на рахунок) на користь Продавця за партію товару.

Пунктом 3.1. в редакції Доповнення № 2 до контакту №1/2022 від 11 квітня 2022 року, сторони погодили, що базисними умовами поставки, (згідно з правилами INCOTERMS 2010) є доставка автомобільним транспортом, на умовах DAP Чернівці, адреса місця доставки: UA408020, Україна, м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 51-А.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що компанією HYDRAMED Sp.z.o.o порушено умови пункту 3.2. Контракту №1/2022 від 11 квітня 2022 року, в частині дотримання строків поставки товару, оскільки обумовлений товар прибув на митний кордон України - 23 червня 2022 року, що підтверджується відповідними штампами (із датою) на товарно-транспортних накладних (CMR) № 325879 та № 325881

Відповідно до пункту 9.1. Контракту № 1/2022 від 11 квітня 2022 року, спори що виникають у зв`язку із виконанням цього контракту (тлумачення, невиконання та/або неналежне виконання умов, тощо) вирішуються, згідно умов договору, а в тому що не передбачено договором - нормами Конвенції ООН Про договори міжнародної купівлі-продажу товарів та чинного законодавства України.

Конвенція Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року набула чинності для України 01 лютого 1991 року.

Так, згідно статті 25 вказаної вище Конвенції, порушення договору, допущене однією із сторін, є істотним, якщо воно тягне за собою таку шкоду для іншої сторони, що остання значною мірою позбавляється того, на що вона мала право розраховувати на підставі договору, крім випадків, коли сторона, що порушила договір, не передбачала такого результату, і розумна особа, що діє в тій самій якості за аналогічних обставин, не передбачала б його.

Згідно частини 1 статті 49 Конвенції ООН Про договори міжнародної купівлі-продажу товарів, покупець може заявити про розірвання договору: а) якщо невиконання продавцем будь-якого з його зобов`язань за договором або за цією Конвенцією є істотним порушенням договору.

Так, 04 серпня 2022 року Благодійною організацією БФ Істина Добра було надіслано (шляхом надсилання електронного листа на e-mail керівника) до компанії HYDRAMED лист за № 26 з вимогою щодо розірвання договору/Контракту № 1/2022, повернення коштів покупцю та відповідному отриманню товару постачальником з митного складу в м. Чернівці.

В листі (вих. № 27 від 30 вересня 2022 року) надісланому на адресу відповідача, позивач повторно наголошує на необхідності вирішення постачальником наслідків порушення з його боку п 3.2 Контракту №1/2022, а саме істотного прострочення терміну виконання зобов`язання.

В подальшому, 17 жовтня 2022 року, Благодійною організацією БФ Істина Добра надіслано на адресу компанії HYDRAMED лист-претензію (досудову) (вих. № 1 від 08 жовтня 2022 року), згідно змісту якої позивач повідомив про відмову від подальшого прийняття виконання зобов`язання та вимагав повернення коштів в сумі 237 500,00 доларів США, які були сплачені як попередня оплата за поставку товару, який є предметом Контракту.

В матеріалах справи відсутні відповіді відповідача на вказані листи.

Відповідно до частини 2 статті 81 Конвенції ООН Про договори міжнародної купівлі-продажу товарів, сторона, що виконала договір повністю або частково, може вимагати від другої сторони повернення всього того, що було поставлене чи сплачене за договором. Якщо обидві сторони зобов`язані здійснити повернення отриманого, вони повинні це зробити одночасно.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України та статті 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за Контрактом № 1/2022 від 11 квітня 2022 року, щодо здійснення ним оплати товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Контрактом не поставив Позивачу товар у визначені строки, кошти не повернув, а відтак заборгованість останнього складає 237 500,00 доларів США. Дана обставина відповідачем не спростована.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних, суд вказує наступне.

У відповідності до вимог частини 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини 2 статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.

Відтак, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 5 992,81 доларів США вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вказує наступне.

Відповідно до положень статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа так само, як і фізична, має право на спростування недостовірної інформації і право на недоторканність ділової репутації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно положень частин 3, 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до частини 4 статті 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Звертаючись до суду із вимогою про стягнення моральної шкоди, позивач вказує на те, що порушення Контракту відповідачем в частині поставки товару в обумовлені строки призвело до порушення взятих на себе гарантій (згідно гарантійного листа вих. № 17 від 19 квітня 2022 року) благодійним фондом перед військовим ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у відповідь на їх звернення про надання на безоплатній основі військової амуніції.

Відтак, означений факт порушення гарантійних зобов`язань, на переконання позивача, негативно вплинув на ділову репутацію Благодійного Фонду Істина Добра у взаємовідносинах з третіми особами, а саме перед військовим ЗСУ у відповідь на їх звернення, допомога яким у воєнний час є основною метою діяльності Фонду.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, звертаючись із вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачем не подано до суду жодних доказів негативно впливу на ділову репутацію Благодійного Фонду Істина Добра (листування, щодо відмови у подальшій співпраці, негативні публікації у ЗМІ, тощо), які позбавляють суд можливості реальної оцінки погіршення ділової репутації юридичної особи.

В той же час, наявність рішення з встановленими судом обставинами: 1) укладення позивачем контракту № 1/2022 від 11 квітня 2022 року по купівлі необхідного товару, 2) належного виконання позивачем взятих на себе обов`язків по його оплаті, 3) порушення відповідачем взятих на себе обов`язків та 4) вчасного реагування благодійним фондом на допущене порушення контрагентом та повернення оплачених коштів та 3% річних, в повній мірі, на переконання суду, відновить ділову репутацію юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди на загальну суму 50 000,00 грн відмовити.

Стосовно підсудності.

Відповідно до пункту 9.1 Контракту № 1/2022 від 11.04.2022 року, спори що виникають у зв`язку із виконанням цього контракту (тлумачення, невиконання та/або неналежне виконання умов, тощо) вирішуються, згідно умов договору, а в тому що не передбачено договором - нормами Конвенції ООН Про договори міжнародної купівлі-продажу товарів та чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 5 статі 29 Господарсько-процесуального Кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через іх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як встановлено доповненням № 2 до Контракту № 1/2022 від 11 квітня 2022 року, місем виконання Договору (місцем доставки) є: UA408020, Україна, м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 51-А.

Відтак, суд вважає, що позивачем правомірно скористався правом пред`явити позов до Господарського суду Чернівецької області, тобто за місцем виконання контракту.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, згідно положень частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи зазначене, з огляду на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій компанії HYDRAMED, суд дійшов висновку судовий збір слід покласти на відповідача.

Інших судових витрат не заявлено.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 194, 196, 219, 222, 232 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з HYDRAMED Sp.z.o.o. (80-299, Polska, Gdaсsk, ul. Barniewicka 8A, NIP 7, REGON 389105720) на користь Благодійної організації Благодійний фонд Істина добра (32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Привокзальна, 30-А, ) заборгованість в сумі - 237 500,00 доларів США, 3% річних в сумі - 5 992,81 доларів США та 134 281,46 грн - судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову про стягнення 50 000,00 грн моральної шкоди.

Повний текст рішення складено та підписано 26 червня 2024 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк