ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Справа № 918/1294/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників:

від органу прокуратури: Рункевич І.В.

від відповідача: Солімчук І.М. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Родина КМ" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 13.03.2024 суддею Войтюком В.Р. у м. Рівне (повний текст рішення складено 15.03.2024) у справі № 918/1294/23

за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Родина КМ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення пені в сумі 161366, 83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТзОВ "Родина КМ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів АТ "Українська залізниця" про стягнення пені в сумі 161366, 83 грн.

В обгрунтування позовних вимог прокурор вказав, що позивачем 1 здійснено закупівлю продовольчих товарів у постачальника, включеного до переліку підприємств для забезпечення нагальних потреб функціонування держави, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.03.2022 № 148. Згодом, між позивачем, як замовником, АТ "Укрзалізниця", як платником та АТ "Родина" як постачальником, укладено тристоронній договір шляхом приєднання сторін до договору на постачання продовольчих товарів, який оприлюднений на сайті АТ "Укрзалізниця" в редакції, затвердженій рішенням правління Акціонерного товариства "Укрзалізниця" від 12 березня 2022 року за бюджетною програмою 3101710, КЕКВ 2620. АТ "Родина", за результатами розгляду заявки позивача 1 від 19.04.2022, направлено рахунок на оплату № 2 від 19.04.2022 щодо поставки печива "Весна" та пряників "Молодіжні" у кількості по 10000 шт. кожне, загальною вартістю 5856000 грн. з ПДВ. Відповідно до платіжного доручення № 1402 від 29.04.2022 АТ "Укрзалізниця" здійснило попередню оплату у розмірі 1756800 грн. Однак, як зазначає прокуратура, всупереч п. п. 5.4-5.5 договору, постачальником виконувалось зобов`язання із поставки товару шляхом здійснення поставок товару частинами, а саме: 04.05.2022, 06.05.2022, 0905.2022, 10.05.2022, 11.05.2022, 12.05.2022, 13.05.2022, 17.05.2022, 19.05.2022 та 25.05.2022, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі. Остаточну оплату у розмірі 4099200 грн. здійснено відповідно до платіжного доручення № 1563 від 30.06.2022. Відтак, прокурор вважає, що оскільки попередню оплату здійснено 29.04.2022, то товар повинен бути поставленим замовнику упродовж двох календарних днів, тобто до 01.05.2022 включно, однак, упродовж вказаного часу, всупереч умовам договору, постачання не було здійснено, а остаточно зобов`язання за даною заявкою у повному обсязі виконано товариством лише 25.05.2022. На переконання прокуратури, враховуючи, що відповідач усупереч умовам договору у відповідності до вказаної заявки постачання придбаних товарів для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану здійснив несвоєчасно, що стало підставою для нарахування пені на суму 161366, 83 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.03.2024 у даній справі позов задоволено. Стягнуто з відповідача до Державного бюджету України пеню внаслідок несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з поставки товару в сумі 161366, 83 грн. Стягнуто з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури 2684 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи скарги товариство вказало про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а відтак, рішення місцевого суду підлягає скасуванню.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "Родина КМ" на рішення Господарського суду Рівненської області від 13.03.2024 у справі № 918/1294/23; призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Від позивача 2 та прокуратури на адресу суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до яких сторони просили суд у задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Родина" у справі № 918/1294/23 відмовити повністю, а оскаржуване рішення залишити без змін; Мінінфраструктури просило розгляд справи здійснити за відсутності його представника.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив останню задоволити.

Прокурор вимоги скарги заперечила, просила останню залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач 1 та третя особа явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату засідання були належним чином повідомлені.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи скаржника, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників учасників провадження, а також перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

З метою задоволення нагальних потреб функціонування держави на період дії воєнного стану позивачем 1 здійснено закупівлю продовольчих товарів у постачальника, включеного до Переліку підприємств для забезпечення нагальних потреб функціонування держави, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.03.2022 № 148.

На офіційному веб-сайті АТ "Укрзалізниця" опубліковано проект договору на постачання продовольчих товарів, форму та умови якого затверджено рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 12.03.2022. Згідно п. 11.2 проекту цього договору, останній може бути укладений лише шляхом приєднання замовника та постачальника до всіх умов договору в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що між Рівненською обласною військовою адміністрацією (замовник), АТ "Укрзалізниця" (платник) та АТ "Родина" (постачальник), укладено тристоронній договір, шляхом приєднання сторін до договору на постачання продовольчих товарів, який оприлюднений на сайті АТ "Укрзалізниця" в редакції, затвердженій рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 12.03.2022 за бюджетною програмою 3101710, КЕКВ 2620. Згідно з п. 1.1 цього договору постачальник зобов`язується поставити замовнику продовольчі товари, перелік, кількість, ціни, умови оплати та постачання яких зазначаються замовником у заявках, замовник зобов`язується прийняти вказаний товар, а платник - своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього договору. В силу п. 10.1 договору, останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту здійснення постачальником його акцепту і діє до 31.12.2022 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно п. 11.2 договору, доказом повного та беззаперечного прийняття замовником усіх його умов (акцептом) є факт направлення ним на адресу постачальника заявки, а доказом повного та беззаперечного прийняття постачальником всіх умов договору (акцептом) - факт направлення ним на адресу замовника письмового повідомлення про прийняття заявки замовника (рахунку на попередню оплату).

Судами встановлено, що відповідачем, за результатами розгляду заявки позивача 1 від 19.04.2022, направлено рахунок на оплату № 2 від 19.04.2022 щодо поставки печива "Весна" та пряників "Молодіжні" у кількості по 10000 шт. кожне, загальною вартістю 5856000 грн. з ПДВ.

Згідно платіжного доручення № 1402 від 29.04.2022 АТ "Укрзалізниця" здійснено попередню оплату у розмірі 1756800 грн.

Пунктами 5.4-5.5 договору обумовлено, що товар повинен бути поставлений замовнику протягом двох календарних днів з моменту отримання постачальником попередньої оплати. Датою постачання товару є дата приймання замовником його партії та підписання відповідних документів.

Постачальником виконувалось зобов`язання із поставки товару шляхом здійснення поставок товару частинами, а саме: 04.05.2022, 06.05.2022, 0905.2022, 10.05.2022, 11.05.2022, 12.05.2022, 13.05.2022, 17.05.2022, 19.05.2022 та 25.05.2022, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі.

Остаточну оплату у розмірі 4099200 грн. здійснено відповідно до платіжного доручення № 1563 від 30.06.2022.

Пунктом 6.1 договору обумовлено, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує на зазначений у цьому договорі рахунок платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

З огляду на те, що попередню оплату здійснено 29.04.2022, товар повинен бути поставленим замовнику упродовж двох календарних днів, тобто до 01.05.2022 включно, однак, упродовж вказаного часу, всупереч умовам договору, постачання не було здійснено, а остаточно зобов`язання за даною заявкою у повному обсязі виконано товариством лише 25.05.2022.

Зважаючи на вказані обставини, прокуратура звернулась з відповідним позовом до господарського суду.

Як зазначено вище, суд першої інстанції оскаржуваним рішенням від 13.03.2024 відповідний позов задоволив у повному обсязі.

Мотивуючи прийняте рішення місцевий господарський суд зазначив, що ТОВ «Родина КМ» всупереч умовам укладеного договору несвоєчасно здійснило постачання придбаних товарів для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, чим порушило взяті на себе зобов`язання. При цьому обставини щодо домовленості між Рівненською обласною військовою адміністрацією та ТОВ «Родина КМ» стосовно відступлення від умов договору суд визнав необгрунтованими, оскільки додаткові угоди, якими було б змінено умови договору поставки, сторонами не укладались.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на слідуюче.

В силу ч. 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на зазначене сторони, уклавши шляхом приєднання договір на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання та/або пакувальних товарів для їх фасування від 19.04.2022, набули прав та обов`язків, що визначені в умовах договору і які є обов`язковими для сторін.

Як зазначено вище, умовами договору сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити замовнику продовольчі товари тривалого зберігання та/або пакувальні товари для їх фасування, перелік, кількість, ціни, умови оплати та поставки яких зазначаються замовником у заявках, замовник зобов`язується прийняти вказаний товар, а платник своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього договору. Укладанням цього договору постачальник підтверджує, що товар належить останньому на праві власності, не переданий у заставу, не арештований, не має будь-якого іншого приватного або публічного обтяження і не є предметом позовних вимог третіх осіб, якщо інше додатково не узгоджено сторонами (п. 1.1). Обсяги поставки товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреб замовника (п. 1.2). Поставка товару за цим договором здійснюється постачальником партіями протягом строку дії договору на умовах, визначених у заявках відповідно до п. 1.1 цього договору, на підставі письмових заявок замовника. Заявки подаються за допомогою інтерактивного способу зв`язку (електронна пошта) та/або загальним поштовим зв`язком (поштове відправлення), та/або іншими засобами передачі електронних повідомлень, документів і вважаються дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до приймання товару (п. 5.1). Подання заявки за допомогою поштового відправлення (в тому числі електронного) здійснюється з обов`язковим зазначенням даних уповноваженого на надання таких заявок представника (представників) замовника та відповідного уповноваженого на прийняття таких заявок представника постачальника шляхом направлення сканованої копії підписаного уповноваженим представником документа будь-яким загальноприйнятим способом поштового або електронного зв`язку (п. 5.2). Товар повинен бути поставлений Замовнику протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Постачальником попередньої оплати, якщо інше не узгоджено Сторонами додатково (п. 5.4.) Поставка товару здійснюється постачальником за власний рахунок з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 328 "Деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання в умовах воєнного стану". Поставка товару здійснюється постачальником у пункт призначення, визначений замовником у заявці. У разі вибору постачальником здійснення перевезення товару залізничним транспортом, постачальник зобов`язаний поставити товар на станцію навантаження власними силами, ціна за товар при цьому не змінюється. Навантаження товару відповідному перевізнику (який визначається постачальником за погодженням із замовником) здійснюється постачальником. Транспортні документи для подальшого перевезення товару готує постачальник (п. 5.6).

Як зазначає відповідач, керуючись умовами договору, зважаючи на технологічні процеси виготовлення продукції, фактичні умови поставки, систематичні повітряні тривоги, технічні можливості Рівненської обласної військової адміністрації прийняти товар в орендованому складському приміщенні, замовник та постачальник узгодили засобами передачі електронних повідомлень поставку товарів партіями у строк до 25.05.2022. Така домовленість в подальшому була повністю виконана і сторони не мали претензій один до одного.

Зазначену обставину підтверджено Рівненською ОВА в суді першої інстанції та у наданих поясненнях вказано наступне:

«Для забезпечення виконання постанови КМУ від 20.03.2022 № 328 «Деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання в умовах воєнного стану» та формування продуктових наборів, необхідно було закупити бульше 2 тисяч тон продукції та здійснити фасування продовольчих товарів відповідно до переліку та обсягів, замовлення за якими формує Мінекономіки, затвердженого додатком 1.

Рівненською ОВА здійснювався пошук складського приміщення для безоплатного користування, яке б забезпечувало надійну охорону, потоковість та безперервність складського технологічного процесу, зокрема розвантаження транспортних засобів з продовольчими товарами, приймання, зберігання, фасування товарів, а також навантаження транспортних засобів уже сформованими продуктовими наборами.

Було знайдено придатним для вищевказаних робіт лише одне складське приміщення за адресою: вул. Біла, 16 у м. Рівне, на яке Рівненською ОВА було укладено договір з ТОВ «Торговий дім «Любисток». Загальна площа наданого складу становить 1210 кв.м., а територія знаходилась під цілодобовою охороною.

Технічні можливості даного складського приміщення за відсутності повітряних тривог дозволяли прийняти продукцію в кількості не більше 5-6 транспортних одиниць, протягом дня здійснити її фасування, формування палет (в межах 130), завантаження палет на автотранспорт для відправки через Укрзалізницю Чернігівській та Харківській ОВА.

Крім того, часте оголошення повітряних тривог, введення коменданської години, впливало на оперативність (швидкість) розвантаження продукції, її фасування, завантаження і відправлення. Іноді транспорт не був розвантажений до початку коменданської години і залишався на наступний день.

З огляду на вказане, з метою недопущення втрат та псування продукції, враховуючи технічні можливості складського приміщення, необхідно було здійснювати поетапну поставку товарів на склад.

Також відмічається, що Рівненською ОВА з 31.03.2022 по 28.04.2022 було закуплено різних продовольчих товарів у 23 суб`єктів господарювання загальною вагою 225000 кг та з приблизно однаковими термінами поставки.

В зв`язку з вищевказаним та технологічним процесом виготовлення продукції, Рівненською ОВА було погоджено АТ "Родина", що остаточну поставку товару буде здійснено 25.05.2022 (гарантійний лист АТ "Родина" від 29.04.2022 № б/н). Поставка печива до 25.05.2022 забезпечила безперервність процесу формування продуктових наборів та відповідає нормам пункту 5.4. договору.

Про отримання товару від АТ «Родина» в повному обсязі на склад свідчать видаткові накладні та акти приймання-передачі. Всі підписані документи між Рівненською ОВА та АТ «Родина» завантажені в систему ІТ-Enterprise. Для здійснення остаточної оплати дані документи проходили також етапи погодження МАПУ та Укрзалізниці. Остаточна оплата в сумі 4099,2 тис. грн на рахунок АР «Родина» була здійснена Укрзалізницею 30.06.2022.»

Аналогічні обставини Рівненською ОВА викладено в листі-відповіді Рівненській окружній прокуратурі від 18.10.2023 щодо вжитих заходів про стягнення з постачальників продовольчих товарів пені. При цьому наголошено, що з врахуванням наведених аргументів Рівненська ОВА не вбачає підстав для стягнення, зокрема з АТ «Родина», пені та інших штрафних санкцій у зв`язку із несвоєчасним виконанням взятих зобов`язань з поставки товарів.

Судом відмічається, що згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Такі обставини можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Виходячи з викладеного суд констатує, що учасниками справи позивачем та відповідачем в поясненнях та заявах по суті справи спільно визнаються обставини існування домовленості щодо зміни строків і обсягів поставки продовольчих товарів, обумовленої фактичною можливістю їх прийняття, розміщення, фасування та переміщення. Отже такі обставини не потребують доказування та іншими учасниками спору не спростовані.

Оцінюючи обставини виконання сторонами договірних зобов`язань колегія суддів відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Оскільки за умовами договору поставки передбачено, що виконання постачальником свого обов`язку обумовлюється передуванням виконання замовником власного обов`язку щодо направлення заявки, яка підтверджує готовність замовника до прийняття товару та визначає пункт призначення поставки, то у такому зобов`язанні кожна зі сторін одночасно є і боржником і кредитором. З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку. Виконання зустрічних зобов`язань передбачає виконання кожною із сторін свого обов`язку у порядку, встановленому договором поставки.

Оформивши заявку на закупівлю продовольчих товарів в певній кількості та зазначивши адресу доставки товару, Рівненська ОВА, як замовник, підтведила готовність до прийняття такого товару у відповідній кількості за вказаною адресою. В свою чергу АТ "Родина", як постачальник, схваливши заявку шляхом виставлення рахунку для оплати, підтвердило можливість її виконання у відповідній кількості та у визначені договором строки.

Відповідно до приписів ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно ст. 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Аналогічні норми встановлено статтями 220, 221 Господарського кодексу України.

Як визначено пунктом 5.4 договору, товар повинен бути поставлений Замовнику протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Постачальником попередньої оплати, якщо інше не узгоджено сторонами додатково.

Матеріали справи свідчать, що АТ "Укрзалізниця" (платник по договору) здійснило попередню оплату постачальнику в розмірі 30 % за платіжним дорученням № 1402 від 29.04.2022 по рахунку на оплату товару № 2 від 19.04.2022.

Таким чином, постачальник у відповідності до умов п. 5.4 договору зобов`язаний був поставити товар протягом двох днів - 30.04.2022 та 01.05.2022.

Однак замовник, згідно встановлених вище фактичних обставин, не взмозі був виконати власне зобов`язання з прийняття одразу всієї партії замовленого товару. Перешкодами у вчиненні таких дій стала технічна можливість складського приміщення прийняти продукцію в кількості не більше 5-6 транспортних одиниць, здійснити її фасування, формування та завантаження для відправки в інші регіони.

Зважаючи на приписи ст. ст. 613, 612 ЦК України, ст.ст. 220-221 ГК України, відповідні обставини вказують на те, що має місце прострочення кредитора. Відповідно боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Умовою притягнення учасника господарських відносин до відповідальності за невиконання або порушення виконання зобов`язання є його винні дії, за відсутності яких в силу положень ст. 218 ГК України та ст. 614 ЦК України останній звільняється від відповідальності.

Заперечуючи наведені обставини прокурор вказує, що відсутнє документальне підтвердження звернення Рівненської ОВА до АТ "Родина" щодо неможливості прийняти товар у визначені договором строки. Натомість в матеріалах справи наявний лише гарантійний лист АТ "Родина" від 29.04.2022, адресований Рівненській ОВА, з повідомленням, що у зв`язку з технологічним процесом виготовлення продукції остаточна поставка товару відбудеться 25.05.2022. Відтак прокурор вважає, що причиною несвоєчасної поставки товару є саме неможливість відповідача виконати зобов`язання у визначений строк.

З даного приводу судовою колегією відмічається, що за поясненнями представника відповідача узгодження термінів поставки між Рівненською ОВА та АТ "Родина" відбувалось шляхом обміну повідомленнями в телефонних месенджерах WhatsApp, Telegram, Viber. За спливом тривалого часу інформація з месенджерів не збереглась, чим унеможливлюється документальне підтвердження дійсності обставин щодо узгодження дій сторін по виконанню договірних відносин.

Разом з цим суд враховує, що обставини технічної неможливості складського приміщення забезпечити прийняття всієї партії товару одразу стверджуються та визнаються обома безпосередніми учасниками договору, що в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягає доведенню. Окрім цього, інформацію про технічні можливості складського приміщення підтверджено також і власником останнього - ТОВ "Торговий дім "Любисток" у відповіді на адвокатський запит (а.с. 116 т. 1).

Отже вказані докази цілком підтверджують факт наявності прострочення з боку кредитора, що в свою чергу виключає відповідальність боржника. Посилання відповідача в гарантійному листі на технологічний процес виготовлення продукції судом розцінюється як збіг факторів, існування одного з яких не виключає існування іншого.

Поруч з цим, стосовно позиції прокурора про те, що узгодження між замовником та постачальником іншого строку поставки не відповідає умовах договору (з огляду на відсутність укладених додаткових угод), та висновків суду першої інстанції в цій частині, судовою колегією відмічається наступне.

Як зазначалось вище, договір на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання та/або пакувальних товарів для їх фасування є договором приєднання, що зафіксовано в п. 11.2 останнього.

Тобто вказаний договір розроблено та затверджено для невизначеного кола замовників - військових адміністрацій та постачальників - юридичних або фізичних осіб-підприємців.

За правилами пунктів 11.3, 11.4 договору постачальники не мають права змінювати умови договору, а можуть лише приєднатися до нього. В свою чергу замовники мають право внесення змін за погодженням з платником (АТ "Укрзалізниця). Внесені зміни до цього договору поширюються на всіх постачальників та замовників, які приєдналися до договору після їх внесення.

Отже, якщо зміни у такий договір будуть внесені в залежності від ситуації та наявності перешкод у виконанні окремими замовниками та постачальниками, такі зміни будуть поширювати свою дію на інших осіб, які приєднались до договору не залежно від того чи існують такі перешкоди в інших учасників.

Очевидно з метою усунення неузгодженостей та протиріч, а також втрати часу на внесення змін до договору, що потягло б за собою зрив безперебійного постачання продовольчої продукції, пункт 5.4 договору викладено наступній редакції: Товар повинен бути поставлений Замовнику протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Постачальником попередньої оплати, якщо інше не узгоджено Сторонами додатково.

Тобто сторони вправі відступити від визначеного строку за додатковим узгодженням.

Відповідно до правил, визначених ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Як вбачається з даної норми, остання імперативно не встановлює обов`язок внесення змін лише відповідно до форми договору.

Водночас договором поставки не регламентується форма узгодження іншого строку - усна чи письмова, та не звужується до необхідності внесення змін у договір.

За умовами ч. 3 ст. 206 ЦК України правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домоленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Таким чином, замовник та постачальник, керуючись положеннями п. 5.4 договору, вправі були на виконання договору усно узгодити інший, відмінний від 2-х денного строк постачання товару окремими партіями. Таке узгодження не суперечить договору, оскільки п. 5.1. останнього визначає терміни і порядок поставки - партіями і протягом строку дії договору (до 31.12.2022).

Отже висновки суду першої інстанції про те, що домовленість між Рівненською ОВА та АТ "Родина" не оформлена належним чином і не може слугувати обгрунтуванням для відступлення від умов договору є помилковими.

Разом з цим судовою колегією також відмічається, що Рівненською ОВА в листі-відповіді Рівненській окружній прокуратурі від 18.10.2023 повідомлено, що узгоджене поетапне виконання договору поставки дало можливість в повному обсязі забезпечити відправку продовольчих товарів для потреб постраждалих регіонів в Чернігівській, Харківській областях та не допустити втрат або псування продукції. Постачальники забезпечили поставку товарів у терміни обумовлені в гарантійних листах в повному обсязі, завдяки чому Рівненська ОВА однією з перших в Україні завершила процес передачі продукції постраждалим регіонам.

Зазначене твердження замовника, як органу державної влади та безпосереднього виконавця договору поставки, свідчить про відсутність порушення інтересів держави, за захистом яких звернувся прокурор.

В силу ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Згідно приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Усе вищезазначене свідчить, що висновки місцевого господарського суду відносно порушення договірних умов відповідачем та необхідністю захисту інтересів держави не відповідають встановленим обставинам справи та здійснені з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п. 2 частини 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Рівненської області від 13.03.2024 у справі № 918/1294/23 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

За результатами розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Родина КМ", витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Родина КМ" задоволити.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 13 березня 2024 року у справі № 918/1294/23 скасувати. Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, буд. 52, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Родина КМ" (35000, Рівненська область, Рівненський р-н, м. Костопіль, вул. Крип`якевича, 48-а, ) 4026 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Доручити Господарському суду Рівненської області видачу наказу на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 918/1294/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено "25" червня 2024 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.