ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" червня 2024 р. Cправа № 902/875/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пр. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065)

до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012)

про стягнення 43 158 585,72 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Степаненко М.Ю. згідно ордеру (в режимі відеоконференції);

відповідача Приходько С.В. за довіреністю (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" з вимогами до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 43 158 585,72 грн, з яких: 31 125 864,68 грн - основна заборгованість; 7 763 211,69 грн - пеня; 3 461 231,02 грн - інфляційні втрати; 808 278,33 грн - три відсотки річних та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

Суд, ухвалою від 03.07.2023 за вказаним позовом відкрив провадження у справі №902/875/23 за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 27.07.2023.

21.07.2023 до суду надійшла заява відповідача № 21001Сл-13309-0723 від 19.07.2023, в якій останній просив продовжити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" строк на подання відзиву на позовну заяву.

26.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву № 21001-Ск-13533-0723 від 25.07.2023, в якому відповідач просив прийняти відзив до розгляду та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 27.07.2023, судом розглянуто подані відповідачем заяву та відзив, за результатами чого постановлено протокольні ухвали, якими:

- відмовлено в задоволенні заяви № 21001Сл-13309-0723 від 19.07.2023 про продовження відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву;

- відзив на позовну заяву № 21001-Ск-13533-0723 від 25.07.2023 залишено без розгляду.

При розгляді справи представником позивача заявлено клопотання про розгляд наведеного в позовній заяві клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, судом 27.07.2023 постановлено протокольну ухвалу, якою відмовлено в його задоволенні.

За наслідками судового засідання 27.07.2023, суд, за обопільним клопотанням представників сторін, продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче засідання відклав на 14.09.2023, про що постановив відповідні ухвали у протокольній формі.

28.07.2023 на електронну адресу суду надійшла заява відповідача №210007.1-Ск-13730-0723 від 28.07.2023 про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, в додаток до якого долучено відзив на позовну заяву № 21007.1-Ск-13730/1-0723 від 28.07.2023.

12.09.2023 до суду надійшли заперечення позивача №ТОВВИХ-23-12352 від 07.09.2023 на заяву відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

13.09.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання №210007.1-Ск-15916-0923 від 12.09.2023 скріплене електронним цифровим підписом представника відповідача - адвоката Кравчук О.В. про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №918/686/21.

13.09.2023 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення №21007.1-Ск-15974-0923 від 13.09.2023 скріплені електронним цифровим підписом представника відповідача - адвоката Кравчук О.В.

13.09.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання №210007.1-Ск-15975-0923 від 12.09.2023 скріплене електронним цифровим підписом представника відповідача - адвоката Кравчук О.В. про зменшення розміру заявленого до стягнення сум пені, інфляційних втрат та 3% річних на 75% у разі прийняття судом рішення на користь позивача.

13.09.2023 на електронну адресу суду надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі за №ТОВВИХ-23-12707 від 13.09.2023 скріплені електронним цифровим підписом представника позивача - адвоката Кисіль Т.В., яке зареєстровано канцелярією суду 14.09.2023 за вх. 01-34/8548/23.

Розглянувши в судовому засідання 14.09.2023 заяву відповідача №210007.1-Ск-13730-0723 від 28.07.2023 про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд визнав поважними причини пропуску строку на подання відзиву, які зазначені у клопотанні відповідача, зважаючи на дотримання останнім положень ст. 119 ГПК України, з огляду на невеликий проміжок часу з пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву, задля дотримання принципів господарського судочинства, задоволив клопотання відповідача та поновив строк для подання відзиву на позовну заяву, долучивши такий відзив до матеріалів справи.

За наслідками судового засідання 14.09.2023, судом зупинено провадження у справі до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 918/686/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу.

З огляду на те, що відпали підстави, що зумовили зупинення провадження у справі, суд, ухвалою від 29.12.2023 поновив провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 18.01.2023.

29.12.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява № б/н від 29.12.2023 (вх. № 01-34/12508/23 від 29.12.2023) представника Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" - адвоката Беркути Н.М. про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК".

10.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 10.01.2024 (вх. № 01-34/309/24 від 10.01.2024) представника відповідача - адвоката Приходька С.В. про зупинення провадження у справі №902/875/23 до вирішення пов`язаної з нею справи № 910/18120/23, що розглядається Господарським судом міста Києва.

10.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 10.01.2024 (вх. № 01-34/310/24 від 10.01.2024) представника відповідача - адвоката Приходька С.В. про продовження строку підготовчого провадження.

15.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 15.01.2024 (вх. № 01-34/451/24) представника відповідача - адвоката Приходька С.В., за змістом прохальної частини якого відповідач просив забезпечити докази шляхом проведення у справі комплексної судової експертизи.

Дослідивши клопотання №б/н від 15.01.2024 (вх. № 01-34/451/24) представника відповідача, суд, ухвалою від 17.01.2024 повернув зазначене клопотання без розгляду.

18.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли письмові пояснення № ТОВВИХ-24-795 від 17.01.2024 представника позивача - адвоката Майструка В.І. з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 03.11.2023 у справі № 918/686/21.

18.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло заперечення № ТОВВИХ-24-796 від 17.01.2024 представника позивача - адвоката Майструка В.І. проти клопотання про зупинення провадження у справі.

18.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло заперечення № ТОВВИХ-24-798 від 17.01.2024 представника позивача - адвоката Степаненко М.Ю. проти заяви про вступ Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

18.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло заперечення № ТОВВИХ-24-797 від 17.01.2024 представника позивача - адвоката Майструка В.І. проти клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

У визначену судом дату (18.01.2024) судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з масштабною повітряною тривогою, а також загрозою ракетних ударів по всій території України.

Суд, ухвалою від 23.01.2024 повідомив учасників справи про підготовче судове засідання, яке призначено на 20.02.2024.

23.01.2024 на електронну адресу Господарського суду Вінницької області надійшов запит № 902/875/23/457/24 від 23.01.2024 про витребування матеріалів справи № 902/875/23 у зв`язку із надходженням до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.01.2024.

З огляду на надходження запиту суду апеляційної інстанції та необхідність скерування матеріалів справи на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду, суд, ухвалою від 24.01.2024, зупинив провадження у справі до повернення матеріалів справи з Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 17.01.2024 у справі № 902/875/23 - без змін.

Суд, ухвалою від 26.03.2024, провадження у справі поновив та призначив підготовче засідання на 18.04.2024.

11.04.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 11.04.2024 (вх. № 01-34/3906/24 від 11.04.2024) представника відповідача - адвоката Приходька С.В. про зменшення нарахованих штрафних санкцій на 90%.

12.04.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" № б/н від 11.04.2024 (вх. № 429/24 від 12.04.2024) з вимогою визнати пункт 13.5 Договору транспортування природного газу №5 від 04.02.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" недійсним з моменту укладення.

Суд, ухвалою від 17.04.2024 у справі, зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" № б/н від 11.04.2024 (вх. № 429/24 від 12.04.2024) повернув заявнику, яка постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024, залишена без змін.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 18.04.2024 раніше подані сторонами заяви та клопотання постановив ухвалу, згідно якої:

відмовив у задоволенні клопотання № б/н від 10.01.2024 (вх. № 01-34/309/24 від 10.01.2024) представника відповідача - адвоката Приходька С.В. про зупинення провадження у справі № 902/875/23 до набрання законної сили рішення у справі № 910/18120/23;

відмовив в задоволенні клопотання № б/н від 10.01.2024 (вх. № 01-34/310/24 від 10.01.2024) представника відповідача - адвоката Приходька С.В. про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

За наслідками розгляду заяви № б/н від 29.12.2023 (вх. № 01-34/12508/23 від 29.12.2023) представника Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" - адвоката Беркути Н.М. про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК", суд, ухвалою від 18.04.2024, відмовив у задоволенні зазначеної заяви.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 05.06.2024, про що 18.04.2023 постановлено протокольну ухвалу. Одночасно судом забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" у судовому засіданні 05.06.2024 та всіх подальших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

18.04.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли заперечення № ТОВВИХ-24-797 від 18.04.2024 представника позивача - адвоката Майструка В.І. проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

При розгляді справи 05.06.2024 судом оголошено перерву до 07.06.2024, про що постановлено протокольну ухвалу.

07.06.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №№ТОВВИХ-24-8531 від 07.06.2024 представника позивача - адвоката Степаненко М.Ю., за змістом якого представник повідомляє суд про те, що докази надання та оплати правничої допомоги будуть надані стороною позивача протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у справі.

За результатами слухання справи 07.06.2024, судом відкладено розгляд справи по суті на 10.06.2024, забезпечено участь представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" у судовому засіданні 10.06.2024 у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, про що постановлено протокольну ухвалу.

На визначену судом дату (10.06.2024) представники позивача та відповідача з`явилися в засідання суду в режимі відеоконференції.

При розгляді справи 10.06.2024 судом проведено стадію безпосереднього дослідження доказів та провів стадію судових дебатів, у якій виступили з промовами представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 10.06.2024 суд повідомив про завершення розгляду справи по суті та вийшов до нарадчої кімнати для постановлення вступної і резолютивної частини судового рішення, повідомивши представників сторін про орієнтовний час повернення з нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати 11.06.2024 в судове засідання представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що на виконання умов договору та Кодексу газотранспортної системи останнім, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи, за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню в загальному розмірі 31 125 864,68 грн.

Позивач вказує, що відповідно до положень п. 11.4. договору ним було оформлено відповідні акти врегулювання щодобових небалансів, які підписані представниками позивача та відповідача.

Згідно п. 2.8. та 9.3. договору через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки на оплату щодобових небалансів.

Проте, в порушення умов п. 9.3. договору відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за щодобові небаланси на вказаний період, в результаті чого станом на 10.05.2023 у нього існує заборгованість перед позивачем в сумі 31 125 864,68 грн.

На вказану суму заборгованості позивачем на підставі п.п. 13.1, 13.5 договору та ст. 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ч. 3 ст. 198 ГК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 7 763 211,69 грн пені, 808 278,33 грн 3% річних, 3 461 231,02 грн інфляційних втрат.

Відповідач заперечив проти позову. Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до наступного:

позивач не надав належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог та маніпулює документами, що не містять обставин предмету доказування;

в матеріалах справи відсутні належні докази загрози цілісності ГТС; вчинення балансуючих дій; дотримання порядку визначення небалансу; здійснення алокації; вчинення заходів з врегулювання небалансу; наявність ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача; факту понесення реальних витрат Позивачем на врегулювання добових небалансів саме відповідача;

позивачем до позовної заяви додані акти надання послуг балансування, оформлені між позивачем та ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдінг»;

природа вартості природного газу, яку намагається стягнути позивач, є невизначеною ні щодо власника природного газу, ні щодо його покупця;

позивач довільно тлумачить норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини;

відсутність жодного висновку Верховного Суду на підтвердження доводів Оператора ГТС «про достатність односторонньо складених облікових документів та виставлення рахунку на оплату для доведення надання послуг за договором транспортування природного газу»;

наявні аргументовані доводи Відповідача щодо відсутності доказів виконання Позивачем умов Договору в частині надання послуг у спірному періоді та реальності здійснення господарської операції;

підміна понять позивачем та цілеспрямоване введення суду в оману, через ототожнення власних тез з описовими та мотивувальними частинами постанов Верховного Суду;

у позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з оплати послуг транспортування в примусовому порядку.

Відповідач вважає, що надані позивачем зведені акти приймання-передачі природного газу за спірний період за своєю суттю є технічними та не доводять факт надання послуги за Договором транспортування природного газу, укладеного між сторонами.

Заперечує відповідач і доводи позивача про визнання відповідачем наявності негативних небалансів шляхом підписання актів наданих послуг, посилаючись на те, що між сторонами не погоджено обсягів розподілу потужності природного газу (Додатки № 1, № 2 до Договору не підписані). Відповідачем не надано позивачу фінансового забезпечення, тому і були відсутні передумови для надання «послуг» перевищення замовленої (договірної) потужності.

Також у відзиві наголошено, що у спірний період відповідач номінацій Оператору ГТС не подавав, а позивач обсягів газу - не підтверджував, що дає підстави вважати, що оскільки загрози цілісності ГТС не було, то у позивача була відсутня потреба у закупівлі природного газу для балансування, зокрема, й тому, що відповідач не замовляв Отже, відповідно у позивача були відсутні підстави для вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

Не погоджується відповідач і з визначенням в актах врегулювання щодобових небалансів у спірний період надання послуг в кубічних метрах. Відповідач вважає, що послуга не може надаватися в кубічних метрах, оскільки ці метри є результатом вимірювання природного газу, поданого в газорозподільну систему, а не результатом послуги, яка споживається відповідачем в процесі вчинення балансуючих дій.

Щодо реєстру файлів завантаження з інформаційної платформи за спірний період, то з наданих реєстрів взагалі не вбачається будь-якого інформаційного та доказового навантаження, яке б підтверджувало правову позицію позивача щодо вчинення ним балансуючих дій та нарахуванню заборгованості за добовий небаланс відповідачу. У самому реєстрі в таблицях лише відображені: номери опрацьованих документів, коди ЕІС, назви, типи та назви файлу, дату і час, статус повідомлення, серійний номер ЕЦП та ім`я автора повідомлення. Також залишаються без будь-яких пояснень у позовній заяві Позивача конкретизація довідок про добові небаланси, складання яких жодними положеннями Договору та Кодексу ГТС не передбачено. В даному випадку незрозуміло, що саме такі довідки та файли відображають та яким чином впливають на порядок розрахунків за спірним Договором транспортування природного газу.

Заперечує відповідач посилання позивача і на зведені акти приймання-передачі природного газу, як докази надання послуг балансування, вказуючи на те, що зазначені акти с Також, не зрозуміло, яким чином дані звіти Форма 8в підтверджують заявлені суми до стягнення, реальність вчинення Оператором ГТС балансуючих дій в розрізі кожної доби спірного періоду та наявність ресурсу природного газу у Оператора ГТС для врегулювання добових небалансів саме АТ «Вінницягаз».

Поряд з цим, відповідач просить зменшити заявлені позивачем до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати на 99,00%, про що подав відповідне клопотання.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (позивач, за Договором Оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (відповідач, за Договором Замовник) 04.02.2020 укладено Договір транспортування природного газу № (надалі Договір), керуючись при цьому Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. № 2493 (Кодекс).

Згідно п. 2.1 Договору Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.4 Договору).

Згідно з п. 2.5. Договору, Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8 Договору).

Згідно п. 3.2. Договору Оператор, серед іншого, має право своєчасно отримувати від Замовника плату за надані послуги.

Відповідно до п. 4.1 Договору, Замовник, серед іншого, зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Як передбачено п. 6.1. Договору, Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п. 6.3. Договору надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Згідно п. 7.1 Договору вартість послуги з балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Відповідно до п. 8.1. Договору вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

У відповідності до п. 8.3. Договору вартість перевищення Замовником (крім Замовника, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільних систем) замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за відповідною формулою, наведеною у даному пункті Договору.

Як передбачено п. 8.4. Договору, вартість замовленої потужності Замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця. Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за відповідною формулою, наведеною у даному пункті Договору.

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1 Договору).

Відповідно до п. 9.2 Договору у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період (п. 9.3 Договору).

Згідно п. 9.6 Договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього Договору, визначається за даними Оператора.

Відповідно до п. 11.1. Договору послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформляються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

Як передбачено п. 11.2. Договору, оператор до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

Пунктом 11.3. договору передбачено, що Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

У п. 11.4. Договору Сторонами обумовлено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Відповідно до п. 12.2. Договору фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надається у формах, визначених Кодексом, в сумі місячних зобов`язань на користь Оператора.

Згідно п. 13.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5 Договору).

Відповідно до п. 17.1 Договору цей Договір набирає чинності з дня його укладання, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

За умовами п. 19.1 Договору Сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою (п. 19.2 Договору).

Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (п. 19.3. Договору).

Сторонами укладено Додаток № 3 до вказаного Договору, у якому визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Передбачені Договором Додатки 1 та 2 сторонами не підписані.

За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів природного газу до/з газотранспортної системи за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року (інформація подана до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 8, 9) Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" виявив наявність у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" негативних щодобових небалансів як різниці між алокаціями подач/відборів природного газу в розмірі 20794,3967 тис.куб.м та здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобових небалансів за кожну газову добу звітного місяця і сумарно за звітний місяць на загальну суму 31125863,816 грн.

Позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу:

- акти врегулювання щодобових небалансів: № 01-2022- від 31.01.2022 за січень 2022 року, № 02-2022-№ від 28.02.2021р. за лютий 2022 року, № 03-2022-№ від 31.03.2022 за березень 2022 року, № 05-2022-№ від 31.05.2022 за травень 2022 року (коригуючий акт №05-2022--11 від 01.11.2022 до акту 05-2022- від 31.05.2022 за травень 2022 року), № 06-2022- від 30.06.2022 за червень 2022 року (коригуючий акт №06-2022--11 від 01.11.2022 до акту 06-2022- від 30.06.2022 за червень 2022 року), № 07-2022- від 31.07.2022 за липень 2022 року (коригуючий акт №07-2022--11 від 01.11.2022 до акту 07-2022- від 31.07.2022 за липень 2022 року), № 08-2022- від 31.08.2022 за серпень 2022 року, № 09-2022- від 31.09.2022 за вересень 2022 року, № 11-2022- від 30.11.2022 за листопад 2022 року;

рахунки: № 01-2022-№ від 31.01.2022 на оплату за добові небаланси за січень 2022 року на загальну суму 2 626,70 грн, № 02-2022-№ від 28.02.2021 на оплату за добові небаланси за лютий 2022 року на загальну суму 106 833,17 грн, № 03-2022-№ від 31.03.2022 на оплату за добові небаланси за березень 2022 року на загальну суму 781 544,60 грн, № 05-2022-№ від 31.05.2022 на оплату за добові небаланси за травень 2022 року на загальну суму 26 863 950,96 грн, № 06-2022-№ від 30.06.2022 на оплату за добові небаланси за червень 2022 року на загальну суму 912 122,97 грн, № 07-2022-№ від 31.07.2022 на оплату за добові небаланси за липень 2022 року на загальну суму 767 147,84 грн, № 08-2022-№ від 31.08.2022 на оплату за добові небаланси за серпень 2022 року на загальну суму 958 970,53 грн, № 09-2022-№ від 30.09.2022 на оплату за добові небаланси за вересень 2022 року на загальну суму 711 013,24 грн, № 11-2022-№ від 30.11.2022 на оплату за добові небаланси за листопад 2022 року на загальну суму 21 654,67 грн;

- звіти про використання потужності газорозподільної системи Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз": за січень 2022 року об`ємом 99259,21 тис.куб.м; за лютий 2022 року об`ємом 76,681,29 тис.куб.м; за березень 2022 року об`ємом 76869,64 тис.куб.м, за травень 2022 року об`ємом 15871,62 тис.куб.м, за червень 2022 року об`ємом 11913,49 тис.куб.м, за липень 2022 року об`ємом 13436,02 тис.куб.м, за серпень 2022 року об`ємом 13325,35 тис.куб.м, за вересень 2022 року об`ємом 19290,95 тис.куб.м, за листопад 2022 року об`ємом 72733,20 тис.куб.м;

- акти наданих послуг: №01-2022-200200095/1000122 від 31.01.2022 на суму 13,81 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 0,09268 тис.куб.м), №02-2022-200200095/1000222 від 28.02.2022 на суму 498,16 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 3,34352 тис.куб.м), №03-2022-200200095/1000322 від 31.03.2022 на суму 1 234 495,02 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 8285,64631 тис.куб.м), №05-2022-200200095/1000522 від 31.05.2022 на суму 1131 782,68 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 884,49499 тис.куб.м), №06-2022-200200095/1000622 від 30.06.2022 на суму 210 287,99 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 1411,40457 тис.куб.м), №07-2022-200200095/1000722 від 31.07.2022 на суму 229 264,00 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 1538,76719 тис.куб.м), №08-2022-200200095/1000822 від 31.08.2022 на суму 151 561,22 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 1017,24403 тис.куб.м), №09-2022-200200095/1000922 від 30.09.2022 на суму 97 264,51 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 652,81705 тис.куб.м), №11-2022-200200095/1001122 від 30.11.2022 на суму 1 043 031,36 грн (перевищення замовленої (договірної) потужності становить 7000,58636 тис.куб.м).

Представниками ТОВ "Оператор ГТС України" та АТ "Вінницягаз" підписано зведені акти приймання-передачі природного газу у фізичних точках виходу з газотранспортної системи в наступних обсягах: від 04.02.2022 611117,55 м.куб., 60797466,41 куб.м; від 04.03.2022 457986,73 м.куб., 47222756,13 куб.м; від 05.04.2022 492418,61 м.куб., 46307265,04 куб.м.; 03.06.2022 95463,86 м.куб., 9924729,42 куб.м.; 05.07.2022 56199,39 м.куб., 7450992,31 куб.м.; 05.08.2022 65422,84 м.куб., 8009559,23 куб.м.; 05.09.2022 65226,53 м.куб., 8053616,81 куб.м.; 05.10.2022 111122,21 м.куб., 12274352,56 куб.м.; 05.12.2022 451822,81 м.куб., 46059371,24 куб.м..

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс - 0,09268 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс - 0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 3,34352 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс - 0,490 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 12,54631 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс - 0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 884,52599 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс - 0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць червень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 28,14894 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс - 0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць липень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 23,67343 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс -0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць серпень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 19,03653 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс -0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 13,20010 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс -0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Оператор ГТС України" від 15.03.2023 в бухгалтерському обліку відображено господарські операції по контрагенту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" згідно договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № : врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць листопад 2022 року в обсязі негативний добовий небаланс 0,62174 тис.куб.м природного газу, позитивний добовий небаланс -0,0 тис.куб.м природного газу.

Відповідно до довідки АБ "Укргазбанк" № 15932/18032/2023 від 12.05.2023 за період з 01.01.2022 по 10.05.2023 та реєстру платежів на користь ТОВ "Оператор ГТС України" АТ "Вінницягаз" не здійснено платежів за добові небаланси.

19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (Оператор) укладено Договір про надання послуги балансування № від 19.01.2021, відповідно до п. 2.1.1. якого сторони погодили, що протягом періоду надання послуги балансування виконавець зобов`язується надати оператору послуги балансування, які полягають у тому, що виконавець зобов`язаний за дорученням оператора у визначену оператором газову добу подати природний газ в газотранспортну систему оператора або відібрати природний газ з газотранспортної системи оператора (послуги балансування).

Відповідно до п. 2.1.2. Договору Оператор зобов`язується прийняти послуги балансування та оплатити їх на умовах визначених цим Договором.

Згідно п. 2.3. Договору послуги балансування надаються на добовій основі. Газова доба, в якій надаються послуги балансування, визначається дорученням Оператора.

Обсяг газу, який передається сторонами при наданні послуг балансування, визначається дорученням Оператора.

Обсяг поданого або відібраного природного газу до/з газотранспортної системи Оператора в газову добу, визначений дорученням Оператора, не може бути меншим за 1000 куб.м та не більше 10000000 куб.м природного газу, а обсяг поданого або відібраного природного газу до/з газотранспортної системи за газовий місяць не може перевищувати 300000000 куб.м природного газу.

Загальний очікуваний обсяг поданого природного газу до газотранспортної системи за період надання послуг балансування не може перевищувати 800000000 куб. м природного газу.

У відповідності до п. 3.1. Договору для отримання послуги балансування Оператор надсилає Виконавцю доручення оператора не пізніше 18:00 за київським часом газової доби надання послуг балансування, за формою, яка визначена додатком 1 до цього Договору. За домовленістю сторін час надсилання Виконавцю доручення Оператора може бути змінено, про що сторони укладають додаткову угоду до цього Договору.

Доручення оператора надсилається в електронному вигляді, підписане уповноваженою особою Оператора з застосуванням електронного цифрового підпису/кваліфікованого електронного підпису на електронну пошту Виконавця.

Доручення Оператора не потребує погодження його виконання зі сторони виконавця та є безумовним для виконання Виконавцем.

Як передбачено п. 3.3. Договору, надання послуг балансування за газовий місяць оформляється актом надання послуг, форма якого встановлена в додатку 2 до цього Договору. За домовленістю сторін форма акту надання послуг, встановлена в додатку 2 до цього договору, може бути змінена.

Оператор, не пізніше 10-го числа газового місяця, наступного за газовим місяцем надання послуг балансування, зобов`язується надати Виконавцю підписані та скріплені печаткою Оператора два примірники акта надання послуг, у якому зазначаються: кожна газова доба газового місяця, в якому надавалися послуги балансування; обсяги газу подані/відібрані до/з газотранспортної системи оператора при наданні послуг балансування за кожну газову добу; ціна газу за кожну газову добу; вартість поданих/відібраних обсягів газу за кожну газову добу; загальна вартість послуг балансування за газовий місяць.

Виконавець не пізніше 12-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг балансування, зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акту надання послуг балансування, підписаний уповноваженим представником Виконавця та скріплений його печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту надання послуг балансування.

Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору вартість послуг (маржа) виконавця з забезпечення надання послуг балансування оператору за 1000 куб.м природного газу поданого або відібраного до/з газотранспортної системи Оператора, що склалася за результатами процедури закупівлі, визначається за відповідною формулою, без урахування податку на додану вартість, і становить 1598,55 грн.

Згідно п. 5.1. Договору у випадку, якщо за результатом газового місяця надання послуг балансування сума вартості балансування має позитивне значення (більше нуля), Оператор здійснює оплату послуг балансування шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця на підставі акту надання послуг балансування до 25-го числа місяця, наступного за газовим місяцем надання послуг балансування.

У випадку, якщо за результатом газового місяця надання послуг балансування сума вартості послуг балансування має від`ємне значення (менше нуля), то Виконавець здійснює перерахування грошових коштів на рахунок оператора на підставі акту надання послуг балансування до 25-го числа місяця, наступного за газовим місяцем надання послуг балансування.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє у частині надання послуг протягом періоду надання послуги балансування, а у частині розрахунків до їх повного здійснення (п. 14.1. Договору).

На підтвердження виконання за вказаним Договором позивачем надано акт надання послуг балансування № 01-2022- від 18.01.2022 за січень 2022 року на суму 3 151 372 560,00 грн.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 14 та статтею 629 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи встановлено, що 04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" (Оператор) та Акціонерним товариством "Вінницягаз" (Замовник) було укладено Договір транспортування природного газу № , згідно умов якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21 вказав, що Закон "При ринок природного газу" та Кодекс газотранспортної системи (далі по тексту - Кодекс ГТС) визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Норми ЦК України та ГК України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Отже, договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - НКРЕКП, Регулятор), від 30.09.2015р. №2493, та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2497.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу").

За змістом частин першої і другої статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за послуги балансування негативних щодобових небалансів обсягів природного газу за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року, а також 3 % річних, інфляційних втрат та пені у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 щодо оплати вказаної заборгованості.

Позивач доводить, що відповідачем, в порушення умов Договору та норм законодавства, не виконано свої зобов`язання з оплати рахунків за добові небаланси за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року на загальну суму 31 125 864,68 грн, тим самими порушено умови п.п. 2.5., 8.3. Договору.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. Фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. Комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації. Портфоліо балансування - сукупність подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу. Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19, п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу").

Пунктом 3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

За умовами п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

При цьому з положень глав 5 та 6 розділу XII Кодексу ГТС вбачається, що інформація, яку Оператор ГТС використовує для складання алокацій, надається або самим замовником, або іншими суб`єктами ринку природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС.

Отже за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними Оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.07.2022 у справі №904/5698/20.

Обсяг небалансів відповідача встановлюється на підставі відомостей, які містяться в інформаційній платформі, та вносились до неї відповідачем, а також складених оператором ГТС односторонніх актів.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі №924/677/21.

Крім того, відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Отже п. 11.4. Договору прямо передбачає, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора ГТС.

Оператор ГТС формує відповідні акти на підставі даних, що містяться в алокаціях, які, у свою чергу, містять дані, подані замовником у відповідних номінаціях/реномінаціях.

Подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №906/252/21.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, як Оператор газотранспортної системи, здійснивши балансуючі дії з дотриманням принципів вчинення таких дій на недискримінаційній основі з урахуванням обов`язків оператора ГТС щодо економічної та ефективної експлуатації газотранспортної системи, визначених п. 4 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року виявив наявність у відповідача небалансу як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця, визначивши його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу звітного місяця і сумарно за звітний місяць на загальну суму 31 125 864,68 грн.

Відповідно до п.п. 9.3., 11.4. Договору транспортування природного газу та глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС Оператором ГТС було надано Замовнику односторонні акти за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів (січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року) та рахунки на оплату.

Позивачем через інформаційну платформу, відповідно до умов Договору, направлялися відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів: № 01-2022- від 31.01.2022 за січень 2022 року, № 02-2022-№ від 28.02.2021р. за лютий 2022 року, № 03-2022-№ від 31.03.2022 за березень 2022 року, № 05-2022-№ від 31.05.2022 за травень 2022 року (коригуючий акт №05-2022--11 від 01.11.2022 до акту 05-2022- від 31.05.2022 за травень 2022 року), № 06-2022- від 30.06.2022 за червень 2022 року (коригуючий акт №06-2022--11 від 01.11.2022 до акту 06-2022- від 30.06.2022 за червень 2022 року), № 07-2022- від 31.07.2022 за липень 2022 року (коригуючий акт №07-2022--11 від 01.11.2022 до акту 07-2022- від 31.07.2022 за липень 2022 року), № 08-2022- від 31.08.2022 за серпень 2022 року, № 09-2022- від 31.09.2022 за вересень 2022 року, № 11-2022- від 30.11.2022 за листопад 2022 року.

Відповідно до пункту 19.1. Договору сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Згідно пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Верховний Суд зазначав, що ненадіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв`язку акту та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між Оператором ГТС та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу (п. 5.21 постанови Верховного Суду від 17.11.2021р. у справі №924/1135/20).

Подібна позиція наведена також у постанові Верховного Суду від 02.06.2022р. у справі №924/362/21, від 29.06.2022р. у справі №906/184/21.

Обсяги негативних небалансів природного газу за січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним у вказані періоди з ГТС природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до ГТС.

При цьому, суд звертає увагу на те, що акти врегулювання щодобових небалансів не є підставою для здійснення оплати наданих послуг. Підставою для здійснення оплати наданих послуг регулювання щодобових негативних небалансів є рахунок на оплату за добовий небаланс, який надсилається Замовнику послуг транспортування через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС, та повинен бути оплачений Замовником у термін до 5 робочих днів (п. 4.1. та п. 9.3. Договору).

Господарські операції по АТ «Оператор ГРС «Вінницягаз» щодо врегулювання щодобових небалансів відображено у бухгалтерських довідках ТОВ «Оператор ГТС України» від 15.03.2023.

З матеріалів справи слідує, що відповідач не оплатив розраховану вартість добових небалансів на користь ТОВ «Оператор ГТС України», у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 31 125 864,68 грн.

Доводи відповідача стосовно того, що надання послуг балансування не є предметом даного Договору судом оцінюються критично з огляду на наведені вище правові висновки Верховного Суду, відповідно до яких предмет договору транспортування включає в тому числі послуги балансування. Крім того, умови договору транспортування № від 04.02.2020), зокрема, п.п. 4.1., 7.1. договору, передбачали обов`язок Замовника здійснювати своєчасну оплату за добовий небаланс та розрахунок вартості послуг з врегулювання добового небалансу.

Щодо заперечень відповідача про те, що не підписання до Договору додатків №1, №2 свідчить про відсутність домовленості сторін щодо істотних умов Договору, зокрема і в частині послуг балансування, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497 (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Також, положеннями Типового договору транспортування природного газу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Відповідно до пункту 2.7. Договору Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та / або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, додатки №1, №2 до Договору транспортування природного газу не підписані, а додаток №3 був підписаний Замовником та Оператором.

Разом з тим, судом звертається увага на те, що у постанові від 02.11.2022 у справі №921/179/18 Верховний Суд зазначив, що відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а отже й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість таких додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання, щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов (подібний правовий висновок викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022р. у справі №918/450/20, Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №909/35/19).

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами вчинялися дії, спрямовані на виконання Договору, зокрема: позивачем направлялися в інформаційній платформі відповідачу рахунки на оплату; звіти про використання замовленої потужності відповідачем за газові місяці січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад 2022 року (файли та реєстри містяться в матеріалах справи); акти наданих послуг, які відповідачем підписані без зауважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати Договір транспортування природного газу № від 04.02.2020 неукладеним, оскільки матеріали справи містять докази фактичного виконання сторонами умов вказаного договору. При цьому, непідписання сторонами додатків №1 та №2 Договору не призвело до неузгодженості їх дій щодо виконання Договору та не вплинуло на узгодження ними договірних умов щодо надання послуг з врегулювання небалансів, оскільки такі додатки не мають жодного відношення до визначення цих умов.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03 листопада 2023 року по справі № 918/686/21.

За встановлених судом обставин, у їх сукупності, наявними матеріалами справи підтверджується виконання позивачем зобов`язань за Договором по врегюванню щодобових небалансів, тоді як відповідач не здійснив оплати щодобових небалансів, і станом час вирішення спору заборгованість останнього становить 31 125 864,68 грн. Протилежного матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 31 125 864,68 грн. заборгованості за послуги балансування (негативні щодобові небаланси).

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення пені у розмірі 7 763 211,69 грн., 3% річних у розмірі 808 278,33 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3 461 231,02 грн.

Розглядаючи вимоги щодо стягнення пені суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законом передбачено право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі, нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Пунктом 13.5. Договору сторони узгодили, що у разі порушення Замовником строків оплати передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За таких обставин, заявлена позивачем вимога щодо стягнення пені відповідає умовам укладеного Договору та чинного законодавства України, відтак є правомірною та обґрунтованою.

При цьому судом враховується, що нарахування пені позивачем проведено з урахуванням положень статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" якими передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При перевірці розрахунку пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE судом встановлено, що зазначені нарахування обраховано арифметично вірно, у відповідності до положень п. 13.5 Договору. Виходячи з викладеного та враховуючи порушення відповідачем зобов`язань за Договором в частині оплати щодобових негативних небалансів, що є підставою для застосування відповідальності у вигляді штрафних санкцій, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 7 763 211,69 грн, визнаються судом обґрунтованими та законними.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 808 278,33 грн 3% річних та 2 461 231,02 грн - інфляційних нарахувань, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми Закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійснених позивачем розрахунків. За наведеного позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 808 278,33 грн та 3 461 231,02 грн інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та законними.

Відповідач у клопотанні №б/н від 11.04.2024 (вх. № 01-34/3906/24 від 12.04.2024) просив зменшити розмір пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат на 99,00% враховуючи його скрутний фінансовий стан та належність підприємства до критичної інфраструктури і надання ним життєво важливих послуг енергозабезпечення, а відтак виконання ним особливих завдань перед державою в умовах воєнного стану.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд, виходячи з його мотивів, та зважаючи на доводи позивача, наведені у запереченні №б/н від 18.04.2024 (вх. № 01-34/4170/24 від 18.04.2024), дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (ч.3 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Із мотивувальної частини Постанови Великої палати Верховного Суду України від 18.03.2020 у справі №902/417/18 слідує, що главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (ч. 3 ст. 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із ч. 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто, з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 27.03.2019 у справі №912/1703/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 03.06.2019 у справі №914/1517/18, від 23.10.2019 у справі №917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі №910/1175/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19 від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

У постановах від 12.06.2019 у справі №904/4085/18 та від 09.10.2019 у справі №904/4083/18 Верховний Суд вказав на те, що зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, суд, опираючись на встановлені обставини справи, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, з огляду на вимоги розумності та справедливості, користуючись правом, наданим йому ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення пені.

При цьому суд враховує:

- правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора;

- стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат, які мають забезпечити баланс інтересів сторін;

- відсутність підстав вважати, що порушення зобов`язання відповідачем потягло за собою значні збитки для позивача;

- відсутність підстав вважати, що в діях відповідача наявні умисні дії (заздалегідь передбачувані);

З огляду на викладені обставини в сукупності, суд, користуючись правом, наданим йому ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшує розмір пені на 50%, з заявлених 7 763 211,69 грн пені до 3 881 605,85 грн.

Відтак, у задоволенні позову в частині стягнення 3 881 605,84 грн пені слід відмовити.

Щодо зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, судом враховується наступне.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Як було зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 №902/417/18, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

При цьому суд зважає, що з вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду слідує, що під час розгляду справи встановлено, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів (п. 8.18 Постанови).

Проте, у даному випадку сторонами не встановлювався інший розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, а нарахування процентів здійснено позивачем у розмірі, встановленому ч.2 ст.625 ЦК України, а саме у розмірі 3% річних. Ці нарахування не є неспівмірно великими у порівнянні з сумою боргу, тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру нарахованих 3% річних.

Крім того, враховуючи можливість зменшення розміру виключно неустойки (штрафу, пені), що прямо встановлено нормами статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, законодавством не передбачено можливості суду зменшити нараховані інфляційні втрати.

Наведене вище виключає правові підстави для зменшення заявлених до стягненням позивачем сум 3% річних та інфляційних втрат.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні судом була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, відповідачем не надано належних доказів в спростування доводів позивача та підтверджених матеріалами справи обставин.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно безпідставними, а тому підлягають частковому задоволенню, з наведених вище мотивів.

Стосовно інших доводів сторін суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Враховуючи все викладене вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з п.2 ч. 1ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині зменшення суми неустойки витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача в повному обсязі відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, так як спір виник внаслідок неправильних дій відповідача. При цьому суд враховує викладене в пункті 4.3. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 (яка хоча і стосується попередньої редакції ГПК України та наразі є чинною), у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Відтак, витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача в повному обсязі в сумі 647 378,79 грн.

Окрім того, з урахуванням заявлення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на заяву представника позивача, озвучену в судовому засіданні 10.06.2024, про подання доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу в порядку положень ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про встановлення 5-ти денного строку для подання відповідних доказів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення, з призначенням судового засідання відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Зменшити підлягаючу до стягнення суму пені на 50%.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пр. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065; ) 31 125 864 грн. 68 коп. основного боргу; 3 881 605 грн. 85 коп. пені; 3 461 231 грн. 02 коп. - інфляційних втрат; 808 278 грн. 33 коп. 3% річних та 647 378 грн. 79 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 221 ГПК України для вирішення питань про судові витрати на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 26.06.2024 об 11:00 год.

Для подання суду доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу встановити позивачу строк п`ять днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення. Зобов`язати позивача у цей же строк надіслати належним чином завірені копії вказаних доказів відповідачу.

Примірник повного судового рішення надіслати сторонам, представникам сторін - адвокатам Степаненко М.Ю. та Приходьку С.В. до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 21 червня 2024 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи