ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024м. ХарківСправа № 922/650/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Буря О.Є.

відповідача - Бєлоголова О.С.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Дніпроазот", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 246 064,38 грн., з яких: 1 003 900,00 грн. прострочена заборгованість за хлор рідкий, поставлений по договору про закупівлю товару №42/7-ПЦ/21 від 23.07.2021; 54 232,48 грн. три проценти річних та 187 931,90 грн. інфляційні втрати. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по вказаному договору щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 04.03.2024 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач, зокрема, вказує на те, що умовами договору визначено підстави для здійснення прийому та оплати товару, а також переходу права власності на товар: фактична поставка товару покупцю, який відповідає за вимогами до якості та надання постачальником відповідних документів на товар, в тому числі належним чином оформлених товарно-транспортної накладної, накладної на вагон супроводження вантажу. Відповідач вказує на те, що позивачем не додано до матеріалів справи товарно-транспортні накладні встановленої форми, а також не надано накладні на вагон супроводження вантажу щодо кожної окремої поставленої партії товару. Таким чином, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що строк оплати для відповідача настав. Позивачем не надано доказів порушення відповідачем умов договору, в зв`язку з чим КП "Харківводоканал", як боржник у зобов`язанні, не є таким, що прострочив виконання зобов`язання, а отже, відсутні підстави для стягнення на користь позивача суми заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позивачем до суду була відповідь на відзиву, відповідачем, у свою чергу, заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 25.06.2024 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

23.07.2021 між Акціонерним товариством "Дніпроазот" (постачальник за договором, позивач) та Комунальним підприємство "Харківводоканал" (покупець за договором, відповідач) був укладений договір про закупівлю товару № 42/7-ПЦ/21 (далі договір).

Згідно пункту 1.1 договору постачальник зобов`язався поставити покупцеві хлор рідкий в цистернах, код ДК 021:2015-24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини (далі товар) у кількості 1955 т, а покупець - прийняти і оплатити такий.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування та кількість товару визначаються специфікацією.

Згідно з п. 3.1 договору загальна вартість цього договору складає 58 650 000,00 грн. (п`ятдесят вісім мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ (20%) - 9 775 000,00 грн. (дев`ять мільйонів сімсот сімдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 3.2 договору ціна за одиницю товару визначається специфікацією.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах післяплати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати поставки товару.

Відповідно до п. 4.2 договору джерело фінансування: власний бюджет (кошти від господарської діяльності підприємства).

Згідно з п. 5.1 договору поставка товару здійснюється відповідно до письмової заявки покупця, яка надсилається на електронну адресу постачальника, або за допомогою факсимільного зв`язку за реквізитами, що вказані в розділі XIV цього договору, або шляхом безпосереднього вручення стороні.

Відповідно до п. 5.4 договору (в редакції додаткової угоди № 1 до договору) строк поставки товару: до 31.12.2022.

Згідно з п. 5.5 договору місце поставки товару: Україна, відповідно до документації. Адреса місця поставки: 63513, Україна, Харківська область, місто Чугуїв (станція Чугуїв Виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", код станції 430809, код отримувача 1790 Комунальне підприємство "Харківводоканал", гілка Комплекс водопідготовки "Донець").

Відповідно до п. 5.8 договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент поставки та передачі товару покупцю, що підтверджується оформленими належним чином видатковою накладною та товарно-транспортною накладною. Датою поставки товару є дата оформлення товарно-транспортної накладної на товар.

Згідно з п. 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє по 31.12.2022, а в частині грошових розрахунків не менше, ніж до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до специфікації до договору (додаток № 1) постачальник зобов`язався поставити покупцеві хлор рідкий в цистернах у кількості 1955 т за ціною 30 000,00 грн. з ПДВ (20%) на загальну суму 58 650 000,00 грн.

30.12.2022 сторонами договору було підписано додаткову угоду №2 до договору про закупівлю товару №42/7-ПЦ/21, згідно з п. 1 якої сторони припинити дію договору за згодою сторін з причин наявності форс-мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України). Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 2 у зв`язку із припиненням дії договору сторони домовились зменшити загальну вартість та кількість товару, що постачається за договором, виклавши додаток 1 до договору (специфікація № 1), а також п. 3.1 договору в новій редакції: "Загальна вартість товару, що поставляється відповідно до даної специфікації становить 5 888 400,00 грн. в тому числі ПДВ 981 400,00 грн.".

26.01.2022 відповідач направив на адресу позивача лист №01-01-23/398-22, згідно з яким просив на виконання договору №42/7-ПЦ/21 від 23.07.2021 відвантажити хлор рідкий в цистернах 10.02.2022 в кількості 57.5 тон за адресою: 63513, Україна, Харківська область, м. Чугуїв, станція Чугуїв Виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", код станції 430809, код одержувача 1790 КП "Харківводоканал".

У відповідності до умов договору позивачем 18.02.2022 було здійснено відповідачу поставку товару у кількості 57,5 тон на загальну суму 1 725 000,00 грн.

У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення відповідач прийняв рішення про отримання лише частини товару, а решту товару повернув. Своїм листом, який було отримано позивачем 02.03.2022 КП "Харківводоканал" повідомило про те, що в зв`язку із початком військових дій отримало з цистерни з хлором, яка прибула на станцію "Донець", частину товару, а решту товару у кількості 41,5 тон було повернуто на адресу АТ "Дніпроазот".

Після прибуття цистерни на станцію Запоріжжя-Кам`янське вона була зважена на вагах залізничного цеху та зафіксовано, що фактична вага залишку хору в цистерні складає 33,62 тони, про що було складено відповідний акт від 02.03.2022. В подальшому, на адресу відповідача було направлено відкоригований рахунок на оплату фактично отриманого товару - рахунок-фактуру № 2372 від 18.02.2022 на оплату хлору рідкого у кількості 23,880 тони на загальну суму 716 400 грн. Відповідачем, отриманий товар у кількості 23,880 тони згідно рахунку фактури № 2372 від 18.02.2022, у встановлений договором строк сплачено не було. Відтак, починаючи з 20.04.2022 у відповідача виникла заборгованість з оплати за поставлений позивачем згідно видаткової накладної № 2372 від 18.02.2022 товар у сумі 716 400 грн.

Після початку повномасштабного вторгнення, 03.04.2022 позивач отримав заявку відповідача на відвантаження згідно з договором № 42/7-ПЦ/21 від 23.07.2021 хлору рідкого в цистерні, загальним об`ємом 57.5 т. за адресою 63513, Україна, Харківська область, м. Чугуїв, станція Чугуїв Виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", код станції 430809, код одержувача 1790 КП "Харківводоканал". У даному листі відповідач також гарантував у подальшому повну оплату отриманої за договором продукції.

На виконання умов договору позивачем 03.04.2022 здійснено поставку відповідачу товару у кількості 57,5 тон на загальну суму 1 725 000,00 грн.

На підставі видаткової накладної №3815 від 03.04.2022 про відвантаження хлору рідкого в кількості 57,500 тони, на адресу відповідача було виставлено рахунок-фактуру №3815 від 03.04.2022 на суму 1 725 000,00 грн.

Однак, відповідач не здійснив оплату поставленого товару у встановлений договором строк в повному обсязі. Згідно платіжної інструкції № 1645 від 10.06.2022 КП "Харківводоканал" було проведено оплату за товар, хлор рідкий згідно договору № 42/7-ПЦ/21 згідно видаткової накладної № 3815 від 03.04.2022 в сумі 1 437 500 грн.

Таким чином, починаючи з 03.06.2022 у відповідача виникла заборгованість з оплати за поставлений позивачем згідно видаткової накладної № 3815 від 03.04.2022 товар у сумі 287 500,00 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості відповідача становить 1 003 900,00 грн.

Через неналежне виконання умов договору, позивачем відповідачу також нараховані до стягнення 54 232,48 грн. три проценти річних та 187 931,90 грн. інфляційних втрат.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови. Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками. Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Отже, двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок поставити певний товар і, водночас, покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Станом на день розгляду справи в суді, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого товару у розмірі 1 003 900,00 грн.

За положеннями частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем господарського зобов`язання, свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача трьох процентів річних у розмірі 54 232,48 грн. та інфляційних втрат у розмірі 187 931,90 грн. Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку, судом встановлено, що останній виконано арифметично вірно, згідно з нормами чинного законодавства та у відповідності до умов договору.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову як обґрунтованого, підтвердженого наданими доказами та не спростованого відповідачем.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з наступного. Відповідач факт поставки та отримання товару визнає, підтверджує часткову оплату цього товару та наявність заборгованості. Відповідно до порядку оформлення документів на перевезення вантажів залізничним транспортом, відповідний екземпляр залізничної накладної повинен був безпосередньо бути наданий відповідачу перевізником. Надання позивачем екземплярів залізничних накладних до позову, підтверджує наявність зазначених документів. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення відповідача щодо відсутності (не надання) йому залізничних накладних. Натомість, відповідач отримав товар (вантаж), який надійшов йому залізничним транспортом та не оплатив його вчасно. Також відповідачем до суду не надано доказів оскарження дій перевізника. З урахуванням вищевикладеного, посилання відповідача на відсутність у нього залізничних накладних є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, ) на користь Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, м. Кам`янське, вул. С.Х.Горобця, 1, ) - 1 003 900,00 грн. заборгованості, 54 232,48 грн. три проценти річних, 187 931,90 грн. інфляційних втрат та 18 690,97 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Акціонерне товариство "Дніпроазот" (51909, м. Кам`янське, вул. С.Х.Горобця, 1, ).

Відповідач - Комунальне підприємство "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, ).

Повне рішення підписано 26 червня 2024 року.

Суддя О.В. Погорелова