ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/204/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши справу за первісним позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" про стягнення 22 335,67 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 7054,23 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від ТОВ "Віктан Груп" не з`явився

від Рівненської АЕС не з`явився

Суть спору:

У лютому 2024 року Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" про стягнення 22 335,67 грн за договорами поставки № 53-122-01-23-13040 від 13.03.2023 року.

25.03.2024 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшов зустрічний позов до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", у якому позивач за зустрічним позовом, посилаючись на ст. ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 610, 612, 625, 629, 656, 662, 691, 692, 712, Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 42, 46, 162-164, ч. 1-6 ст.180, ч.7 ст. 180 ГПК України, просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 7054,23 грн три відсотки річних.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

У первісному позові вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки №53-122-01-23-13040 від 13.03.2023 в частині несвоєчасної поставки товару позивачу. Посилаючись на пункти 8.4 , 9.1. Договору, ст. ст. 193, 216, 218, 230, 231, 232, 271 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 629, 663, 712, Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 20, 27, 29, 129, 162, 171, 176, 232 ГПК України, позивач нарахував штраф та пеню.

Всього просить стягнути з відповідача 22 335 грн 67 коп. штрафних санкцій, з яких 10 607,59 грн пені та 11 728 грн 08 коп штрафу. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати у виді сплаченого судового збору 3 028,00 грн.

22 березня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшов відзив на позовну заяву, в якому визнає позовні вимоги в частині стягнення 10 607,59 грн пені та 11 728,08 грн штрафу. Також просить на відповідача покласти 50 відсотків суми судового збору, у зв`язку з тим що відповідач визнав позовні вимоги.

25.03.2024 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшов зустрічний позов до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", у якому позивач за зустрічним позовом, посилаючись на ст. ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 610, 612, 625, 629, 656, 662, 691, 692, 712, Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 42, 46, 162-164, ч. 1-6 ст.180, ч.7 ст. 180 ГПК України, просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 7054,23 грн три відсотки річних.

15 квітня 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому зазначає, що не визнає заявлені грошові вимоги, які нараховані ТОВ "Віктан Груп", за порушення строків оплати за поставлену продукцію по договору поставки.

26 квітня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшли додаткові пояснення у справі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначене на "26" березня 2024 р. на 10:20 год.

11 березня 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції пози межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 12 березня 2024 року задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні по справі № 918/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 26 березня 2024 р. о 10:20 год.

20 березня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року задоволено заяву представника відповідача Григоренка Віктора Олександровича про участь у судовому засіданні по справі № 918/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 26 березня 2024 р. о 10:20 год.

25.03.2024 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшов зустрічний позов до Державного підприємства "Національна атомна Енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", у якому позивач за зустрічним позовом, посилаючись на ст. ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 610, 612, 625, 629, 656, 662, 691, 692, 712, Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 42, 46, 162-164, ч. 1-6 ст.180, ч.7 ст. 180 ГПК України, просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 7 054,23 грн три відсотки річних та 2422,40 грн судовий збір.

Ухвалою суду від 26 березня 2024 року було прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп"для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 918/204/24. Поставновлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17 квітня 2024 року на 11:00 год.

15 квітня 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції пози межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні по справі № 918/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 17 квітня 2024 р. о 11:00 год.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року справу було відкладено на 02 травня 2024 року на 11:20 год.

23 квітня 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року задоволено заяву представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні по справі № 918/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 02 травня 2024 р. о 11:20 год.

26 квітня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшли додаткові пояснення у справі.

02.05.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Церковної Н.Ф. на лікарняному (тимчасової втрати працездатності), про що повідомлено сторін у справі.

Згідно ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Таким чином, справа №918/204/24 перебуває на стадії підготовчого провадження. Поряд з цим, згідно Е-лікарняного судді Церковній Н.Ф. продовжено лікарняний до 11.06.2024. При цьому, строк підготовчого провадження спливає 27.05.2024.

Відповідно до п. 6.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Рівненської області, затверджених рішенням зборів суддів від 06.02.2020 року №1, винятково у разі, коли суддя у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені ГПК України, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду. На підставі викладеного та у зв`язку із перебуванням судді Церковної Н.Ф на лікарняному до 11.06.2024 року, враховуючи відомості табеля обліку робочого часу, з метою дотримання передбаченого законодавством строку розгляду справи, виникла необхідність призначити повторний автоматизований розподіл справи № 918/204/24.

Розпорядженням керівника апарату №03-04/18/2024 від 24 травня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/204/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 24.05.2024 дану справу розподілено для розгляду судді Бережнюк В.В.

Ухвалою від 28.05.2024 прийнято справу №918/204/24 до провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18 червня 2024 р. на 09:30 год.

30 травня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року задоволено заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" Григоренка Віктора Олександровича про участь у судовому засіданні по справі № 918/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 18 червня 2024 р. о 09:30 год.

16 червня 2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції пози межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року задоволено заяву представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні по справі № 918/204/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 18 червня 2024 р. о 09:30 год.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26 червня 2024 року на 10:00 год.

26 червня 2024 року представники учасників справи не з`явилися. Участь у засіданні судом не визнавалася обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, господарським судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

13 березня 2023 року Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відаовідальністю "Віктан Груп" (Постачальник, відповідач) укладено договір поставки №53-122-01-23-13040 (надалі договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, загальна сума договору (вартість продукції) становить 710 337,60 гривень.

Відповідно до п. 3.1 договору Сторонами погоджено, що продукція поставляється в період по 30.11.2023 року. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 (додаток №1 до даного Договору) та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК" "Енергоатом".

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічній специфікації (додаток 2 до даного договору), технічній спеціалізації до предмета закупівлі ТСдо ПЗ(т).161-02.02-1а-2021 (додаток №2.1. до даного Договору).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору.

Згідно з положеннями пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю другого етапу (ВК-2) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" СОУ НАЕК 038:2021.

Відповідно до п. 8.4. Договору сторони погодили, що датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до Замовника з моменту поставки продукції.

Пунктом 9.1. Договору передбачено обов`язок Постачальника сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення,при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять днів, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості. У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по Договору. У випадку письмової відмови Постачальника від виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, Постачальник сплачує Замовнику штраф в розмірі 20% від загальної суми Договору.

Відповідно до пункту 9.4. договору, якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим.

Відповідно до п. 12.1. Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та скріплений печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2023 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача.

На виконання умов договору, Постачальником здійснено поставку продукції на суму 710 337,60 грн проте з порушенням встановлених Договором строків, а саме:

Поставка продукції за договором на суму 445 154,40 грн відбулася 26.04.2023, що засвідчено у видатковій накладній № 11 від 24.04.2023, як наслідок прострочення поставки тривало 1 день.

Поставка продукції за договором на суму 97 639,20 грн відбулася 15.05.2023, що засвідчено у видатковій накладній №20 від 12.05.2023, як наслідок прострочення поставки тривало 20 днів.

Поставка продукції за договором на суму 167 544,00 грн відбулася 13.06.2023, що засвідчено у видатковій накладній № 25 від 07.06.2023, як наслідок прострочення поставки тривало 49 днів..

Зважаючи на умови пункту 9.1 договору, ВП "РАЕС" нарахував пеню за прострочення поставки, яка складає 10 607,59 грн. та штраф 11 728,08 грн. Загальна сума пені та штрафу складає 22 335,67 грн.

Сторони погодили у пункті 9.2. що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1 договору становить 3 (три) роки.

Пунктом 9.4 договору передбачено, якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України.

Поряд з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" вказує, що згідно умов Договору поставки № 53-122-01-23-13040 від 13.03.2023 р. постачальником було поставлено ВП "РАЕС" товар на загальну суму 710 337,60 грн., в свою чергу покупцем було здійснено оплату за товар, проте із порушенням строків оплати. Оскільки відповідач за зустрічним позовом не здійснив оплату отриманого товару вчасно, тобто порушив умови Договору, а тому Товариством з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" нараховано три відсотки річних 7 054,23 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

Кабінет Міністрів України, на засіданні 29 грудня 2023 року, прийняв рішення про утворення акціонерного товариства "Національна атомна енерногенеруюча компанія "Енергоатом".

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року за № 1420 про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", яка опублікована 10 січня 2024 року, встановлено що:

- товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства;

- відокремлені підрозділи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Зміна організаційно-правової форми підприємства відбулась 11 січня 2024 року, доказом чого є витяг з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, який доданий до даної позовної заяви.

Частиною 1 статті 108 Цивільного кодексу України передбачено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України також передбачено, що у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Стаття 52 Господарського процесуального кодексу України визначає певний перелік підстав для здійснення процесуального правонаступництва, а саме: у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

А тому, на підставі вищенаведеного, філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - є правонаступник відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, встановлено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів.

Щодо вимог первісного позову суд зазначає наступне.

Керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою мають право визначати штрафні санкції, їх кількість, вид, розмір та види порушення зобов`язання, за якими застосовується неустойка тощо.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частини перша статті 216 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно часини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами пункту 9.1 Договору поставки № 53-122-01-23-13040 від 13.03.2023 р. передбачено обов`язок Постачальника сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення. А за прострочку поставки на строк понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми непоставленого товару.

Як передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язання застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг), а за порушення строків зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять пнів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Умовами пункту 3.1. Договору передбачено, що продукція поставляється Постачальником Замовнику у строк по 30.11.2023 року. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 (додаток №1 до даного Договору) та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі".

Специфікацією №1 до Договору, сторонами погоджено, що продукція поставляється протягом 40 календарних днів з дати оприлюднення даного Договору.

Згідно інформації розміщеній на веб-порталі Уповноваженого органу Договір було опубліковано 15.03.2023 р., відповідно перебіг строку поставки закінчився 24.04.2023 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем за первісним позовом поставлено товар позивачу, однак із простроченням, а саме:

Поставка продукції за договором на суму 445 154,40 грн відбулася 26.04.2023, що засвідчено у видатковій накладній №11 від 24.04.2023, як наслідок прострочення поставки тривало 1 день.

Поставка продукції за договором на суму 97 639,20 грн відбулася 15.05.2023, що засвідчено у видатковій накладній №20 від 12.05.2023, як наслідок прострочення поставки тривало 20 днів.

Поставка продукції за договором на суму 167 544,00 грн відбулася 13.06.2023, що засвідчено у видатковій накладній № 25 від 07.06.2023, як наслідок прострочення поставки тривало 49 днів.

Зважаючи на умови пункту 9.1 договору, ВП "РАЕС" нарахував пеню за прострочення поставки, яка складає 10 607,59 грн. та штраф 11 728,08 грн. Загальна сума пені та штрафу складає 22 335,67 грн.

Суд, здійснивши перерахунок пені та штрафу та дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично правильним та відповідає вимогам закону та умовам договору.

Відповідач за первісним позовом визнав позовні вимоги повністю, про що зазначив у відзиві на первісний позов.

Поряд з тим, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З огляду на викладене, на підставі частини 3 статті 551 ЦК України, частини 1 статті 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Положення ст. 225 Господарського кодексу України конкретизують, що саме належить до складу збитків: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Відповідно до ч. 5 ст. 225 Господарського кодексу України, сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності.

При цьому, позивачу слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Крім того, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем за первісним позовом не доведено понесення збитків, пов`язаних з невиконанням відповідачем за первісним позовом зобов`язання за договором. Поряд з цим, суд зазначає, що пеня та штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру пені та штрафу на 50%, та слід стягнути з відповідача 5 303 грн. 79 коп. пені (10 607,59 грн. * 50% = 5303,79 грн.), 5 864 грн. 04 коп. штрафу (11 728,08 грн.* 50% = 5 864,04 грн.).

В задоволенні первісного позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" на користь Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 5 303 грн. 79 коп. пені та 5 864 грн. 04 коп. штрафу слід відмовити.

Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" вказує, що згідно умов Договору поставки № 53-122-01-23-13040 від 13.03.2023 р. постачальником було поставлено ВП "РАЕС" товар на загальну суму 710 337,60 грн., в свою чергу покупцем було здійснено оплату за товар, проте із порушенням строків оплати. Оскільки відповідач за зустрічним позовом не здійснив оплату отриманого товару вчасно, тобто порушив умови Договору, а тому Товариством з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" нараховано три відсотки річних 7 054,23 грн.

Отже за приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України відповідач за зустрічним позовом є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що останній є арифметично правильним. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача за зустрічним позовом підлягають заявлені три відсотки річних 7 054,23 грн.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що первісний позов Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" підлягає задоволенню частково у розмірі стягнення 5 303 грн. 79 коп. пені та 5 864 грн. 04 коп. штрафу. В частині стягнення 5 303 грн. 79 коп. пені та 5 864 грн. 04 коп. штрафу в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" до відповідача Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" підлягають задоволенню в сумі стягнення 7 054,23 грн. 3% річних.

Суд вважає можливим провести в порядку ч. 11 ст. 238 ГПК України зустрічне зарахування стягнутих грошових сум та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" сплатило 3 028,00 грн. судового збору за подання первісного позову. Інших витрат заявлено не було.

Зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" сплачено судового збору за подання зустрічного позову 2 422,40 грн., оскільки відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а є наслідком виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Поряд з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" заявило про визнання первісного позову у відповідній заяві по суті (відзиві).

Відповідно до норм статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач за первісним позовом визнав нараховані санкції до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне повернути позивачу Акціонерному товариству Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 50 % судового збору, який підлягав до розподілу.

Отже судовий збір в розмірі 1 514,00 грн. слід повернути позивачу за первісним позовом з бюджету на підставі статті 130 ГПК України. Решта судового збору в розмірі 1 514,00 грн. покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп".

Зустрічний позов задоволено повністю. Таким чином, сума судового збору, яку Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" має відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" становить 2 422,40 грн.

Оскільки вимоги як за первісним так і за зустрічним позовом підлягають задоволенню, суд дійшов до висновку провести зустрічне зарахування присуджених сум судового збору та стягнути між ними різницю на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" (49044, місто Дніпро, вул. Шевченка, буд.59, ) на користь Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34403, Рівненська обл. м. Вараш, ) - 5 303 (п`ять тисяч триста три) грн. 79 коп. пені, 5 864 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 04 коп. штрафу та 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні первісного позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" на користь Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" - 5 303 грн. 79 коп. пені та 5 864 грн. 04 коп. штрафу.

4. Зустрічний позов задовольнити.

5. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032, ) в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" (49044, місто Дніпро, вул. Шевченка, буд.59, ) - 7 054 (сім тисяч п`ятдесят чотири) грн. 23 коп. 3% річних, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

6. Провести в порядку ч. 11 ст. 238 ГПК України зустрічне зарахування стягнутих грошових сум та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму - Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34403, Рівненська обл. м. Вараш, ), а саме:

- зарахувати 7 054 грн. 23 коп. 3% річних та 2 422 грн. 40 коп. судового збору належних до стягнення з Акціонарного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" в рахунок сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" - 5 303 грн. 79 коп. пені, 5 864 грн. 04 коп. штрафу (із загальної суми пені та штрафу 11 167 грн. 83 коп.) та 1 514 грн. 00 коп. судового збору.

7. З урахуванням проведеного судом зустрічного зарахування після набрання рішенням законної сили видати наказ наступного змісту:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктан Груп" (49044, місто Дніпро, вул. Шевченка, буд.59, ) на користь Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34403, Рівненська обл. м. Вараш, ) - 3 205 (три тисячі двісті п`ять) грн. 20 коп. штрафу."

8. Повернути Акціонерному товариству Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє філія відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34403, Рівненська обл. м. Вараш, ) з державного бюджету України 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №420 від 07.02.2024, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи №918/204/24. Ухвалу видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 26 червня 2024 року.

Суддя Бережнюк В.В.