ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/178/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Аленіна О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2024, прийняту суддею Д`яченко Т.Г., м. Одеса, повний текст складено 18.04.2024,

у справі №916/178/20

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53"

за участю: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" та приватного нотаріуса Алексєєвої Олени Олексіївни, в якому у редакції заяви б/н від 18.06.2020 просила визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53", оформлене протоколом від 11.12.2016; скасувати реєстраційну дію від 21.12.2016 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53"; зобов`язати приватного нотаріуса Алексєєву Олену Олексіївну внести запис про судове рішення до Єдиного державного реєстру, а також поновити позивача на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" з 21.12.2016.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 23.06.2020 відкрито провадження у справі №916/178/20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2020 у справі №916/178/20 задоволено клопотання ОСОБА_1 б/н від 05.10.2020 (вх.№26412/20 від 05.10.2020); закрито провадження у даній справі в частині вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53", оформленого протоколом від 11.12.2016.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 у справі №916/178/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2021, закрито провадження за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Алєксєєвої Олени Олексіївни про скасування реєстраційної дії від 21.12.2016 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" та зобов`язання приватного нотаріуса Алексєєвої Олени Олексіївни внести запис про судове рішення до Єдиного державного реєстру; позов ОСОБА_1 про поновлення на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" з 21.12.2016 задоволено повністю; поновлено ОСОБА_1 на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" з 21.12.2016; стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" до Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

24.12.2020 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 у справі №916/178/20 місцевим господарським судом було видано наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Весна-Новоселів-53" з 21.12.2016.

20.03.2024 до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця б/н від 20.03.2024 (вх.№2-457/24 від 20.03.2024), в якій остання просила, зокрема, визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Дмитра Андрійовича у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №64009853, а також визнати протиправною та скасувати постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №64009853 від 15.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 (суддя Д`яченко Т.Г.) скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця б/н від 20.03.2024 (вх.№2-457/24 від 20.03.2024) залишено без задоволення.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця, а саме: визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малоги Дмитра Андрійовича у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №64009853 і визнати протиправною та скасувати постанову Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №64009853 від 10.09.2021.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів оскарження вищезазначеної ухвали місцевого господарського суду, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів оскарження даної ухвали з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали оскарження ухвали від 15.04.2024 у справі №916/178/20.

Ознайомившись з матеріалами справи після їх надходження до суду апеляційної інстанції, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів вбачає, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За умовами пункту 2 частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, її постановлено 15.04.2024, а повний текст останньої складено та підписано 18.04.2024.

Отже, кінцевим строком для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 є 29.04.2024.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 скаржниця звернулася з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, а саме: 07.06.2024.

Між тим апелянтом безпосередньо в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення вищенаведеного процесуального строку, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної ухвали скаржниця отримала в свій електронний кабінет, проте, не будучи фахівцем у галузі права, як малозабезпечена особа з обмеженими фізичними можливостями (інвалід ІІ групи) вона була вимушена звернутися до Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для отримання послуг безкоштовного адвоката зі складання апеляційної скарги та представництва інтересів в суді апеляційної інстанції, що підтверджується копією талону про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17.05.2024. В подальшому 23.05.2024 ОСОБА_1 було надано адвоката, про що свідчить копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №411 від 23.05.2024, але, з огляду на погіршення стану здоров`я скаржниці, що зумовило необхідність звернення останньої до закладу охорони здоров`я, перша зустріч з наданим їй адвокатом для узгодження правової позиції відбулася лише 03.06.2024.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Колегія суддів зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

За умовами частини сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В силу пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 глави 2 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, з 05.10.2021, тобто з дати початку функціонування таких підсистем ЄСІТС як "Електронний кабінет" та "Електронний Суд", зазнав змін існувавший до цього порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, передбачений, зокрема, підпунктами 17.1, 17.5, 17.14 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у тому числі порядок вручення судових рішень. Відтак з 05.10.2021 вручення судом судових рішень особам, які зареєстрували Електронний кабінет, здійснюється в електронній формі шляхом надсилання судових рішень до електронного кабінету таких осіб.

У випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.

Саме така правова позиція суду касаційної інстанції викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №916/3104/21 та від 17.05.2023 у справі №910/15120/20.

Господарський процесуальний кодекс України не покладає на суд обов`язку направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи.

Відповідно до інформації з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивач у даній справі ОСОБА_1 зареєструвала свою офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а відтак скаржниця станом на час ухвалення оскаржуваної ухвали мала свій зареєстрований електронний кабінет, через який отримала доступ до справи №916/178/20 (зокрема, до документів та судових рішень у цій справі).

Як вбачається з довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована у Комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 була надіслана ОСОБА_1 до її електронного кабінету та доставлена останньому 18.04.2024 о 18:30.

У пункті 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на викладене, датою вручення ОСОБА_1 ухвали Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 є 19.04.2024 (робочий день, наступний за днем відправлення цього рішення), проте, як зазначалося вище, з апеляційною скаргою остання звернулася лише 07.06.2024.

Саме по собі посилання ОСОБА_1 на те, що для отримання послуг безкоштовного адвоката зі складання апеляційної скарги та представництва інтересів в суді апеляційної інстанції вона звернулася до Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки станом на момент вказаного звернення (17.05.2024 дата, зазначена у талоні про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги) встановлений законом процесуальний строк на апеляційне оскарження вищенаведеної ухвали вже був істотно пропущений, адже сплив ще 29.04.2024.

Крім того, зазначені скаржницею підстави не є тими обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в найкоротший строк, адже вони є суб`єктивними (такими, що залежать виключно від самого апелянта), натомість ОСОБА_1 , будучи незгодною з оскаржуваною ухвалою, діючи добросовісно, розумно та обачливо, повинна була з достатнім поспіхом вчиняти дії щодо оскарження відповідної ухвали суду першої інстанції, між тим апеляційну скаргу було подано з істотним пропуском строку (більше, ніж на місяць).

Надана скаржницею роздруківка звернення останньої до закладу охорони здоров`я підтверджує лише візит ОСОБА_1 до сімейного лікаря 23.04.2024, проте не свідчить про її госпіталізацію, лікарняний або лікування в порядку денного стаціонару, тобто жодним чином не вказує на наявність труднощів у зверненні за отриманням безоплатної правової допомоги з дотриманням строку, який розумно необхідний для вчинення відповідних дій.

За таких обставин, жодних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості звернення скаржниці до Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги в строк до 17.05.2024 (дата, зазначена у талоні про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги), а також неможливості узгодження правової позиції з адвокатом 23.05.2024 (негайно, або, принаймні, у найкоротший строк після призначення безоплатного адвоката).

Враховуючи викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що несвоєчасне оскарження ОСОБА_1 ухвали Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20, з огляду на наведені скаржницею доводи, які не підтверджені належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення учасника справи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії, натомість подання апеляційної скарги з істотним пропуском визначеного процесуальним законом строку зумовлене виключно власною недбалістю апелянта, який, діючи розумно та обачливо, повинен був розуміти наслідки своєї пасивної поведінки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10 2010 у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Європейський суд з прав людини в рішенні від 13.03.2018 у справі "Кузнєцов та інші проти Росії" підкреслив, що поновлення строків на оскарження означає відступ від принципу res judicata, а тому особи, які оскаржують рішення за межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску строку, зазначені апелянтом в обґрунтування відповідного клопотання, не є поважними для поновлення процесуального строку на оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20, що відповідно до вимог процесуального закону є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку.

Крім того, в силу частини першої статті 258 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається у письмовій формі і за аналогією з частиною другою статті 162 Господарського процесуального кодексу України підписується скаржником або його представником, або іншою особою, якій законом надано відповідне право.

В силу частин першої, третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з приписами частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина друга статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

У пункті 1 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів визначені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженим рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (далі Положення).

Відповідно до пункту 10 вищенаведеного Положення ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи. Під час дії воєнного стану на території України дозволяється видача адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання, адвокатського бюро. Правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно правових форм здійснення адвокатської діяльності.

Згідно з підпунктами 12.11, 12.12 пункту 12 зазначеного вище Положення ордер має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі "Адвокат"), а також підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України реквізити, передбачені цим підпунктом, можуть оформлятись у відповідності до пункту 10 цього Положення.

За своєю суттю підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва, а тому має здійснюватися за умови наділення учасником справи свого представника такими повноваженнями.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, остання підписана представником ОСОБА_1 адвокатом Олійником Олександром Олександровичем, який діє на підставі ордеру серії ВН №1371391 від 29.05.2024, копію якого додано до апеляційної скарги.

Між тим, колегія суддів вбачає, що в графі вказаного ордеру "Адвокат" відсутній підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що подання апеляційної скарги з застосуванням системи ЄСІТС із додаванням до останньої копії непідписаного адвокатом ордеру не підтверджує дотримання вимог щодо форми документа, який надає право на здійснення представництва інтересів сторони у апеляційному господарському суді, зокрема, на підписання апеляційної скарги, як того вимагають норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Положення.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.12.2023 у справі №442/4091/23 та в постанові від 07.12.2023 у справі №466/862/22.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що виявлений колегією суддів недолік в оформленні документа, що посвідчує повноваження представника, повинен бути усунений шляхом надання до суду апеляційної інстанції належним чином оформленого (зокрема, підписаного адвокатом) ордеру на представництво адвокатом Олійником Олександром Олександровичем інтересів ОСОБА_1 в Південно-західному апеляційному господарському суді.

Колегія суддів також зауважує на невідповідності змісту оскаржуваної ухвали та прохальної частин даної апеляційної скарги, оскільки зазначеною ухвалою було розглянуто скаргу ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження №64009853 від 15.02.2024, у той час як у прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №64009853 від 10.09.2021.

Отже, з огляду на викладене, ОСОБА_1 необхідно уточнити вимоги даної апеляційної скарги, а саме: з урахуванням визначених статтею 275 Господарського процесуального кодексу України повноважень суду апеляційної інстанції та змісту викладених скаржником доводів щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали чітко вказати, яку саме постанову про закінчення виконавчого провадження остання оскаржує.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 (неповажність зазначених причин пропуску строку на апеляційне оскарження; відсутність належних доказів на підтвердження повноважень у представника, який підписав апеляційну скаргу, а також недоліки в оформленні апеляційної скарги), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржниці можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 з наданням доказів, що їх підтверджують; надати належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження адвоката Олійника Олександра Олександровича на представництво інтересів апелянта у Південно-західному апеляційному господарському суді та уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги шляхом зазначення правильних реквізитів постанови про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 у справі №916/178/20 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків її апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржниці, що якщо нею не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту, а у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані нею у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін