ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2024 р. Справа № 914/3382/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.,

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» б/н від 25.04.2024 (вх. суду від 25.04.2024 № 01-05/1212/24)

на рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 (суддя С.Б. Кітаєва)

у справі № 914/3382/23

за позовом: Приватного підприємства «Карабінери», м. Львів

до відповідача: Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова», м. Трускавець, Львівської області

про стягнення заборгованості в розмірі 235 512,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 у справі № 914/3382/23 позов задоволено, стягнуто з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» на користь Приватного підприємства Карабінери 153918,76 грн основного боргу, 7529,02 грн інфляційних втрат, 4362,24 грн 3% річних та 69702,66 грн пені.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» оскаржило рішення суду першої інстанції в частині нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Водночас, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що про дану справу йому не було відомо, оскільки протягом всього часу до 17 квітня 2024 року жодних процесуальних документів на адресу ДП «Санаторій» МОЛДОВА» не надходило, а кабінет в системі «Електронний суд» ним було створено у лютому місяці на вимогу Верховного Суду. З рішенням Господарського суду Львівської області по справі №914/3382/23 відповідач ознайомився 22 квітня 2024 року, до цього часу доступу до матеріалів справи та рішення суду не було.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу у відповідності до ст. 257 ГПК України було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд ухвалою від 26.04.2024 відклав вирішення питання щодо залишення апеляційної скарги Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» без руху чи відкриття апеляційного провадження до надходження матеріалів справи та витребував матеріали справи 914/3382/23 в Господарського суду Львівської області.

02.05.2024 матеріали справи № 914/3382/23 надійшли до апеляційного суду.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено довідку про доставку електронного листа, відповідно до якої рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.24 по справі № 914/3382/23 (суддя Кітаєва С.Б.) було надіслано одержувачу - Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 31.01.24 о18:48 год (а. с. 102).

Ухвалою від 06.05.2024 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» б/н від 25.04.2024 (вх. суду від 25.04.2024 № 01-05/1212/24) залишено без руху, встановлено скаржнику 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали для подання апеляційному суду вмотивованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 у справі № 914/3382/23.

В зазначеній ухвалі суду доводи апелянта про те що, Електронний кабінет у юридичної особи Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» був відсутній станом на дату ухвалення рішення та електронна копія судового рішення не надходила, апеляційний суд не визнав поважними причинами пропуску строку, оскільки рішення від 31.01.24 доставлено до електронного кабінету скаржника (Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова») 31.01.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2024 доставлена до електронного кабінету Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» 08.05.2024 о 01:59 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Оскільки датою вручення позивачу ухвали суду від 06.05.2024 у справі №914/3382/23 про залишення апеляційної скарги без руху є 08.05.2024, останнім днем десятиденного строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановленого судом було 20.05.2024 (відповідно до вимог статті 242 ГПК України).

Станом на 26.06.2024 скаржник не усунув недоліки, допущені при поданні апеляційної скарги, та не подав суду вмотивовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 у справі № 914/3382/23.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Поряд з цим, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону - ГПК України.

В силу приписів частин першої, другої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 2 ст. 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Частиною третьою статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно із частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження заявник повинен: 1) порушити питання про поновлення цього строку шляхом заявлення відповідного клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги; 2) клопотання повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (позиція Верховного Суду у постанові від 20.04.2023 у справі № 9/41)

Верховний Суд у постанові від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначає, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Так, щодо твердження скаржника про не отримання рішення суду та не повідомлення про винесення такого рішення місцевим судом зокрема у Електронному кабінеті, суд зазначає таке.

21 липня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (№ 3200-IX від 29 червня 2023 року).

19 жовтня 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи» (3424-ІХ).

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Пункти 4, 5 ст. 6 ГПК України, передбачають, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з приписами статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абзац 2 частини шостої).

Як було зазначено, повний текст судового рішення від 31.01.2024 у справі № 914/3382/23 отриманий відповідачем 31.01.24 о 18:48 год, відтак останнім днем строку на апеляційне оскарження було 21.02.2024, в той час як скаржник звернувся до суду із апеляційною скаргою 25.04.2024.

Верховний Суд у постанові від 12.10.2023 у справі № 921/56/23 зазначає, що надсилання копії судових рішень через «Електронний кабінет» в системі ЄСІТС відповідає приписам частин п`ятої, шостої статті 6 ГПК України та статті 242 ГПК України.

У постанові Верховного Суду від 29.02.2024 у справі 904/4199/20, суд зазначає, що Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційний ресурс, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Слід зазначити, що за змістом статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2024 у справі №914/3382/23 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.05.2024.

Водночас, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Так, станом на 26.06.2026 скаржник не виконав вимог ухвали суду від 06.05.2024, не подав апеляційному суду вмотивованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 у справі № 914/3382/23.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 234, 256, 260, 261 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного підприємства «Медісан» «Санаторій «Молдова» б/н від 25.04.2024 (вх. суду від 25.04.2024 № 01-05/1212/24) на рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2024 у справі № 914/3382/23.

2. Надіслати ухвалу учасникам справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець