ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Справа№ 910/12341/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023

у справі № 910/12341/23 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний"

про стягнення 32 938,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний" (відповідача) про стягнення 32 938,45 грн заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.1999 № 540142.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідачем не було здійснено повної та своєчасної оплати за спожиту ним теплову енергію, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 32 938,45 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12341/23 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" 32 938,45 грн заборгованості, а також 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що факт наявності боргу за використану теплову енергію в розмірі 32 938,45 грн за договором від 01.10.1999 № 540142 підтверджений матеріалами справи та відповідачем належним чином не спростований.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Готель "Театральний" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд:

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12341/23 та ухвалити нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення;

- долучити до справи документи з бухгалтерського обліку відповідача на підтвердження відсутності обліку заборгованості за договором № 540142 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.1999 за відповідний період.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що надані позивачем до матеріалів справи докази наявності боргу не є первинними документами, тому позивач не мав повноважень на виготовлення їх дублікатів.

Таким чином, за твердженням відповідача, у нього відсутня заборгованість за договором, що підтверджується долученими до апеляційної скарги документами з бухгалтерського обліку відповідача за відповідний період.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

Зокрема, позивач наголошує на тому, що саме на відповідача покладений обов`язок отримання розрахункових документів для оплати спожитої теплової енергії.

Крім того, позивач зазначає, що наявність борг також підтверджена розрахунком заборгованості та документами, складеними первинним кредитором для продажу боргу на аукціоні.

Також, позивач зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які заяви відповідача з приводу неможливості не подання до суду першої інстанції документів з бухгалтерського обліку відповідача на підтвердження відсутності обліку заборгованості за договором № 540142 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.1999 за відповідний період, у встановлений законом строк.

За таких обставин, позивач заперечує проти долучення до матеріалів справи нових доказів, які додані до апеляційної скарги відповідача, а саме, довідки із бухгалтерського обліку відповідача та односторонньо складеного акту звіряння, який не пропонувався позивачу для підпису.

Короткий зміст відповіді на відзив на апеляційну скаргу та узагальнення її доводів

Заперечуючи проти доводів викладених у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач повністю підтримує апеляційну скаргу та посилається на судову практику викладену у постанові Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 у справі № 910/50/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12341/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12341/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12341/23. Зобов`язано відповідача надати письмові уточнення щодо прохальної частини апеляційної скарги щодо її розгляду в порядку виклику сторін, чи без виклику. Запропоновано позивачу висловити письмово свою позицію відносно клопотання відповідача про долучення до справи документів з бухгалтерського обліку відповідача на підтвердження відсутності обліку заборгованості за договором № 540142 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.1999 за відповідний період. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

До Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній надав уточнення щодо прохальної частині апеляційної скарги стосовно розгляду справи, та просив провести розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи.

Розглянувши клопотання відповідача, яке викладене у прохальній частині апеляційної скарги, про долучення до справи документів з бухгалтерського обліку відповідача на підтвердження відсутності обліку заборгованості за договором № 540142 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.1999 за відповідний період, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не виконано вимоги процесуального законодавства, а саме останній під час звернення до суду першої інстанції з відзивом на позовну заяву не зазначив про неможливість подання доказів, не конкретизував докази, які неможливо подати разом з відзив на позов, не обґрунтував причини такої неможливості. Також обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання доказів відсутнє і в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вищезгаданого клопотання відповідача на стадії апеляційного перегляду даної справи.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.10.1999 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (перейменоване з 01.01.2019 в Aкціонерне товариство "Київенерго", та з 09.08.2019 - в Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО") - енергопостачальною організацією та Відкритим акціонерним товариством "Готель "Театральний" (у подальшому перейменовано на Приватне акціонерне товариство "Готель "Театральний") - абонентом, відповідачем, укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 540142, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених договором.

Пунктами 2.3.1 та 2.3.2 договору визначено, що абонент зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку 1 до договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії, виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору.

Додатком № 4 визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться виключно у грошовій формі.

Відповідно до п. 2 додатку № 4, абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість, заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або формує договір про заставу майна, згідно Закону України "Про заставу", як засіб гарантії сплати споживаємо теплової енергії.

Згідно з п. 5 додатку № 4 до договору абонент щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує в районному відділі теплозбуту № 5 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РВТ).

25.08.2021 відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 відбувся електронний аукціон з продажу майна (право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги) в процедурі банкрутства Акціонерного товариства "К.Енерго", порушеній Господарським судом Донецької області у справі № 905/1965/19.

Переможцем аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальність "Спортсервіс-СТМ" (після перейменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" - позивач).

За актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 АТ "К.Енерго" передало, а ТОВ "Спортсервіс-СТМ" прийняло майно, що є предметом продажу на аукціоні № UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, а саме право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічного очищення води) на суму 241 900 394,18 грн.

У витязі з додатку № 1 до вищенаведеного акту, зазначено про включення до загального переліку відступленої дебіторської заборгованості, заборгованості Публічного акціонерного товариства "Готель "Театральний" за договором № 540142 у сумі 32938,45 грн.

До матеріалів справи позивачем надано дублікат облікової картки за квітень 2018 на суму 32938,45 грн та довідку про стан розрахунків за спожиту від АТ "К.ЕНЕРГО" теплоенергію відповідачу за договором від 01.10.1999 № 540142 у період з 01.01.2003 по 01.01.2021 за підписом директора СВП "КЕК "АТ "К.ЕНЕРГО".

Звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, позивач посилався на те, що ним було придбано заборгованість відповідача і позивач є новим кредитором, станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за квітень 2018 за договором № 33-0610 від 15.04.2004 не сплачена та складає 32 938,45 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12341/23 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" 32 938,45 грн заборгованості, а також 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву, відповіді на відзив, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуване судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Нормами ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

В матеріалах справи наявна довідка про стан розрахунків за спожиту від АТ "К.ЕНЕРГО" теплоенергію відповідачу за договором від 01.10.1999 № 540142 у період з 01.01.2003 по 01.01.2021 за підписом директора СВП "КЕК "АТ "К.ЕНЕРГО", згідно з якою за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 32 938,45 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті поставленої теплоенергії за договором в повному обсязі суду не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (аналогічний висновок міститься у п. 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18).

Таким чином, згідно акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 до позивача перейшли всі права вимоги дебіторської заборгованості відповідача за спожиту теплову енергію за договорами, переліченими в додатку № 1 до цього акту, і жодних обмежень такого переходу прав вимоги вказаним актом не було встановлено.

Колегія суддів констатує, що доказів оскарження та визнання недійсними результатів аукціону матеріали справи не містять.

Отже, з наведеного вбачається, що позивач став новим кредитором за договором та набув права вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за цим договором та враховуючи, що результати аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021 є чинними, колегія суддів погоджується, що позивач став новим кредитором за договором № 540142 від 01.10.1999 та набув права вимоги до відповідача щодо сплати останнім заборгованості за цим договором у розмірі 32 938,45 грн.

Позивачем на підтвердження наявності боргу відповідача долучено протокол електронного аукціону від 25.08.2021 № UA-PS-2021-08-10-000016-3, акт про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021, витяг із додатку № 1 до акту, дублікат облікової картки за квітень 2018 року на суму 32938,45 грн та довідку про стан розрахунків за спожиту від АТ "К.ЕНЕРГО" теплоенергію ПАТ "Готель "Театральний" за договором від 01.10.1999 № 540142 у період з 01.01.2003 по 01.01.2021 за підписом директора СВП "КЕК "АТ "К.ЕНЕРГО".

Вказана довідка містить ідентифікуючі данні споживача, а саме назву, код ЄДРПОУ, юридичну адресу та номер договору дає можливість ідентифікувати, що дана довідка складена та стосується саме споживача - Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний", який і є відповідачем по даній справі.

Водночас, колегія суддів зауважує на тому, що відповідачем доказів на спростування наявності заборгованості чи не отримання на суму боргу теплової енергії у квітні 2018, окрім письмових заперечень щодо неналежності оформлення дублікату облікової картки, до матеріалів справи не надано.

При цьому, судова колегія вважає обґрунтованими твердження позивача викладені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що обов`язок з отримання табуляграми фактичного споживання теплової енергії за попередній період та акту звірки покладено саме на відповідача, який оформлює вказані документи і повертає один примірник постачальнику.

Посилання відповідача на те, що надані позивачем дублікат облікових карток не можуть підтвердити факт здійснення господарської операції з постачання теплової енергії за договором, колегією суддів оцінюються критично, виходячи з наступного.

Відповідно до Національного стандарту України "діловодство й архівна справа" ДСТУ 2732:2004, дублікат оригіналу (службового документа) - повторно оформлений службовий документ для використання, замість втраченого чи пошкодженого оригіналу, що має таку саму юридичну силу. Тобто дублікат документа повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Фактично видача дублікату полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який видав такий документ, є ліквідація (припинення діяльності) такого суб`єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб`єкта або архівною установою (якщо передбачається передача документа до архіву).

Отже, видача дублікату облікової картки за договором № 540142 за квітень 2018, не встановлює, не змінює і не припиняє цивільних прав та обов`язків, а є документом, який лише дублює та відтворює зміст.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що питання прийняття облікових карток (табуляграм) у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі-продажу) теплової енергії, у контексті їх оцінки як доказів, неодноразово вирішувалося у судовій практиці, що відображено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17, від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15 та від 03.09.2020 у справі № 910/17662/19, якими залишено без змін судові рішення, якими стягнуто заборгованість, наявність якої обґрунтовано з посиланням на облікові картки (табуляграми).

Відтак, зазначеним вище спростовуються доводи відповідача, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження факту постачання теплоенергії на користь відповідача.

З огляду на наведене, факт наявності боргу за використану теплову енергію в розмірі 32938,45 грн. за договором від 01.10.1999 № 540142 підтверджений матеріалами справи та відповідачем належним чином не спростований.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, тлумачення змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Крім того, судова колегія зауважує на тому, що судові рішення у справі № 910/50/23, на які посилається скаржник, та викладена у них правова позиція, були прийняті хоча і за схожого правового регулювання, але висновки щодо застосування норм права стосуються правовідносин, які за змістовним критерієм (за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) не є подібними з правовідносинами у цій справі.

Виходячи з вищевикладеного, доводи відповідача по суті його апеляційної скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків місцевого господарського суду та не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду у даній справі.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Готель "Театральний" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/12341/23 - без змін.

Матеріали справи № 910/12341/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко