номер провадження справи 12/120/12-21/48/13-16/5/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2024 Справа № 5009/4799/12 (205/6157/15)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, за участі секретаря судового засідання Петруніної С.О., розглянувши матеріали справи № 5009/4799/12(205/6157/15)

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (пр.Гагаріна, 115, м.Дніпро, 49107, )

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 701593,55 грн

в межах справи № 5009/4799/12 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; адреса листування: АДРЕСА_4 )

керуючий реалізацією арбітражний керуючий Кравченко Р.М. (поштова адреса: 03118, м. Київ, а/с 19)

За участі представників:

від АТ «Ощадбанк» - адвокат Борзенко Л.М., дов.№ 19/4-02/123 від 17.01.2024

УСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 28.12.2012 у справі № 5009/4799/12 ФОП Шевченко Володимир Миколайович визнаний банкрутом, відкрито у справі ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 07.07.2020 у справі № 5009/4799/12 введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Кравченка Радіона Миколайовича.

Ухвалою від 16.12.2020 у справі № 5009/4799/12 суд, наряду з іншим, звіт керуючого реалізацією затвердив, завершив процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 , звільнив банкрута - фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, закрив провадження у справі № 5009/4799/12.

Зазначену ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.12.2020 у справі № 5009/4799/12 було оскаржено в апеляційному порядку Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України".

За результатами апеляційного перегляду, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі № 5009/4799/12 апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.12.2020 у справі № 5009/4799/12 скасовано. Справу № 5009/4799/12 направлено до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду.

Шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 5009/4799/12 визначено до розгляду судді Ніколаєнку Р.А (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022).

Ухвалою від 24.01.2022 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. прийняв справу № 5009/4799/12 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 до провадження та розгляду на стадії процедури погашення боргів боржника.

Судова процедура у справі триває.

Зазначається, що у відповідності до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За правилами ч.3 ст. КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

13.11.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла справа Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 205/6157/15 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно з ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства призначено судді Ніколаєнку Р.А., у провадження якого перебуває справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.11.2023).

Згідно з ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.09.2023 у справі № 205/6157/15 справу надіслано до Господарського суду Запорізької області в зв`язку із здійсненням останнім провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Варто зазначити, що вивченням матеріалів справи № 205/6157/15 суд встановив, що заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року у справі № 205/6157/15 позов ПАТ «Ощадбанк» було задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 14 жовтня 2008 року № 904/4 в сумі 821 543,55 грн, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 374 650,00 грн, простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 238 952,29 грн, пені за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення в розмірі 92 469,20 грн, 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 25 223,93 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 17 621,25 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 72 626,88 грн; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року залишено без змін.

ОСОБА_1 листопаді 2018 року подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Постановою від 29 січня 2020 року Верховний Суд касаційну скаргу задовольнив частково. Заочне рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року Верховний Суд скасував, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно встановити дійсний розмір заборгованості відповідача, з урахуванням зміни банком строку виконання зобов`язання, врахувавши, що відповідно до статті 264 ЦК України переривання позовної давності можливе виключно в межах позовної давності. Крім того, суду першої інстанції слід врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах № 14-10цс18 та 14-154цс18. Розглянути справу з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за наслідками розгляду у порядку спрощеного позовного провадження касаційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 205/6157/15 (провадження № 61-47542св18) у постанові від 29 січня 2020 року виснував наступне.

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України (далі ПАТ Ощадбанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 14 жовтня 2008 року між ПАТ Ощадбанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 904/4, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 381 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 22 % річних, комісійні винагороди та інші платежі, строком до 13 жовтня 2018 року. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03 серпня 2015 року становить 821 543,55 грн і складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 374 650,00 грн, простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 238 952,29 грн, пені за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення в розмірі 92 469,20 грн, 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 25 223,93 грн, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 17 621,25 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 72 626,88 грн.

Таким чином, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14 жовтня 2008 року, яка станом на 03 серпня 2015 року становить 821 543,55 грн та вирішити питання судових витрат.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16 та дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суди не надали оцінки тому, що у травні 2010 року банк звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 2-п-26/12). Так, з урахуванням збільшених позовних вимог, банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 жовтня 2008 року № 904/4 у сумі 832 161,67 грн звернути стягнення на будинок АДРЕСА_4 та рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2012 року у справі № 2-п-26/12 позов банку задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 жовтня 2008 року № 904/4 у розмірі 832 161,67 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 14 жовтня 2008 року, а саме належний ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_4 ; вирішено питання про розподіл судових витрат.

У справі, що переглядається, банк просив стягнути заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту та по відсоткам, пені, 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів та основного боргу, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу. Однак, вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій належним чином не з`ясували всіх фактичних обставин справи; не врахували, що банк змінив строк виконання основних зобов`язань, що в свою чергу унеможливлює стягнення процентів, пені після закінчення терміну його дії; не визначився з періодом, за який вони мають бути стягнуті і не врахував наявність рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2012 року у справі № 2-п-26/12.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, що узгоджується із висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Крім того, Верховний Суд підсумував: у справі, що переглядається, після настання строку кредитування у 2010 році, банк мав право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України. З`ясування судом строку повернення кредиту, що настав в силу пред`явлення позову про звернення стягнення на майно має вплинути на обрахунок суми заборгованості.

Крім того, в матеріалах витребуваної при розгляді справи про неплатоспроможність відповідача цивільної справи № 404/4825/12 (№ 2п-26/12) за позовом ВАТ Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.10.2008 р. № 904/4, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 381 000,00 грн строком на 120 місяців, наявна позовна заява ВАТ Державний ощадний банк України від 13.05.2010 вих.№0088/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору №904/4 від 19 серпня 2008 року в сумі 493 428,17 грн за рахунок нерухомого майна, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 .

І про це зазначає Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року по справі № 205/6157/15 (провадження № 61-47542св18) - після настання строку кредитування у 2010 році, банк мав право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України.

Спираючись на вказані висновки Верховного Суду, ухвалою від 14.06.2023 у справі №5009/4799/12 про неплатоспроможність відповідача суд ухвалив заявнику АТ Ощадбанк, керуючому реалізацією та боржнику надати:

- за кредитним договором від 14.10.2008 р. № 904/4 розрахунок сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України, з наступної визначеної у первісному позові дати з 13 травня 2010 року до дати введення мораторію у справі про банкрутство 21.12.2012 року (не включно).

Проте, 10.11.2023 суд отримав від заявника АТ Ощадбанк заяву, сформовану в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 10.11.2023, а надалі 13.11.2023 цю ж заяву (вих.№55/5.4-03/78659/2023 від 10.11.2023) Укрпоштою, в якій заявник на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2023 повідомляє про наступне. Інформація за кредитними операціями ОСОБА_2 за період до вересня 2012 року збереглась лише в частині сум залишків простроченої заборгованості, інформація про обороти грошових коштів (а саме - дату перенесення поточної заборгованості на облік простроченої заборгованості) за кожен день за період до вересня 2012 року відсутня.

За відсутності даних щодо точної кількості днів прострочення Банк не має технічної можливості здійснити належні розрахунки за період 2010-2012 років, про які просить суд. Крім того, Банк просить суд врахувати, що суми по ст. 625 ЦК України за даний період не заявлялись у кредиторських вимогах АТ Ощадбанк. Відповідно до Заяви про визнання грошових вимог кредитора АТ Ощадбанк (в останній редакції), розрахунок сум грошових вимог в частині розрахунку сум, передбачених положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України здійснений АТ Ощадбанк: за КД 904/4 - за період часу з жовтня 2012 по 20.12.2012 з урахуванням наявного рішення суду.

АТ Ощадбанк наполягає на тому, що розмір кредиторських вимог АТ Ощадбанк, зазначений в останній редакції Заяви про визнання грошових вимог кредитора, є достовірним та таким, що відповідає дійсності, підтверджується матеріалами справи та становить заборгованість у загальному розмірі 3 098 057,84 грн (три мільйони дев`яносто вісім тисяч п`ятдесят сім гривень 84 копійки), в тому числі за кредитним договором №904/4 від 14.10.2008 - 625 145,29 грн.

Також суд встановив, що матеріали даної справи № 205/6157/15 містять заяву Позивача - Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі, також Банк) про уточнення позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором (вих.№ 103.20-12/1-700 від 06.04.2020), у якій Банк пояснює, що під час примусового виконання рішення від 29.02.2016 у справі № 205/6157/15 з Відповідача була стягнута частина заборгованості на погашення прострочених процентів у розмірі 119 950,00 грн і в зв`язку з цим Банк уточнює позовні вимоги з урахуванням погашених прострочених процентів та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором 904/4 від 14.10.2008 у розмірі 701593,55 грн, що складається з таких сум:

- прострочена заборгованість за кредитом 374650,00 грн;

- прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 119002,29 грн;

- пеня за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 92469,20 грн;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 17621,25 грн;

- 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків - 25223,93 грн;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 72626,88 грн.

Ухвалою від 16.11.2023 суд прийняв до розгляду в межах справи № 5009/4799/12 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 справу № 205/6157/15 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Також суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, підготовче засідання призначив на 13.12.2023, 12.00.

Учасники в засідання 13.12.2023 не з`явилися, хоча явку сторін та керуючого реалізацією суд визнавав обов`язковою.

При цьому 12.12.2023 суд отримав через підсистему Електронний суд ЄСІТС заяву Позивача, сформовану у підсистемі 12.12.2023, про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку із неможливістю явки у судове засідання представника.

Суд прийняв та врахував заявлення Позивача.

Ухвалою від 13.12.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відклав до 18.01.2024, 12.00.

Ухвалою від 11.01.2024 суд задовольнив клопотання АТ «Ощадбанк» про участь його представника адвоката Заворотного А.В. у судовому засіданні по справі № 5009/4799/12(205/6157/15), призначеному на 18.01.2024 о 12.00, а також в наступних засіданнях суду по справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника, за допомогою системи vkz.court.gov.ua.

На дату засідання 18.01.2024 від Відповідача суд отримав актуальний відзив на позов (б/н від 12.12.2023) з контррозрахунком ціни позову.

Засідання 18.01.2024 відбулося за участі представника АТ «Ощадбанк» в режимі відеоконференції та Відповідача в залі судового засідання та зафіксовано за допомогою програмного забезпечення «vkz.court.gov.ua».

В засіданні представник АТ «Ощадбанк» на запитання суду зазначив про підтримання заяви про уточнення позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором (вих.№ 103.20-12/1-700 від 06.04.2020) та позовні вимоги у визначених у цій заяві розмірах. Також представник просив суд підготовче засідання відкласти, надати позивачу додатковий час для виконання вимог ухвали суду від 13.12.2023.

Згідно з п.1 ч.2 ст.46 ГПК України суд прийняв заяву про уточнення, яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог, внаслідок чого предметом позову визначено вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитним договором 904/4 від 14.10.2008 у розмірі 701593,55 грн, що складається з таких сум:

- прострочена заборгованість за кредитом 374650,00 грн;

- прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 119002,29 грн;

- пеня за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 92469,20 грн;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 17621,25 грн;

- 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків - 25223,93 грн;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 72626,88 грн.

Ухвалою від 18.01.2024 розгляд справи суд відклав до 31.01.2024, 11.00.

На дату засідання 31.01.2024 від Позивача суд отримав пояснення до позовної заяви (вих.б/н від 30.01.2024). Позивач, враховуючи перерахунок заборгованості станом на 29.01.2024 з підстав врахування виявлення погашення боржником протягом 2015-2016 років суми заборгованості 60000,00 грн, просить суд закрити провадження в частині погашення простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 60000,00 грн та при розгляді справи №5009/4799/12 (205/6157/15) за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №904/4 від 14.10.2008 врахувати існуючу станом на 29.01.2024 заборгованість в розмірі 641593,29 грн вірною, що складається з

- прострочена заборгованість за кредитом 374650,00 грн;

- прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 59002,29 грн;

- пеня за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 92469,20 грн;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 17621,25 грн;

- 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків - 25223,93 грн;

- втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 72626,88 грн.

Засідання 31.01.2024 відбулося за участі представника АТ «Ощадбанк» в режимі відеоконференції та Відповідача в залі судового засідання та зафіксовано за допомогою програмного забезпечення «vkz.court.gov.ua».

Суд звернув увагу представника АТ «Ощадбанк» на правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 січня 2020 року за наслідками розгляду у порядку спрощеного позовного провадження касаційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року у даній справі № 205/6157/15 (провадження № 61-47542св18), а саме Верховний Суд висновував, що у справі, що переглядається, після настання строку кредитування у 2010 році, банк мав право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України. З`ясування судом строку повернення кредиту, що настав в силу пред`явлення позову про звернення стягнення на майно, має вплинути на обрахунок суми заборгованості.

В судовому засіданні 31.01.2024 суд дослідив надані на виконання вимог ухвали від 09.05.2023 у справі про неплатоспроможність №5009/4799/12 з супровідним листом від 17.05.2023 вих.№404/4825/12(2-п-26/12)/11659/2023 Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська матеріали цивільної справи № 404/4825/12 (№ 2п-26/12) за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.10.2008 р. № 904/4, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 381 000,00 грн строком на 120 місяців до 13 жовтня 2018 року.

В матеріалах цивільної справи № 404/4825/12 (№ 2п-26/12) наявна позовна заява ВАТ «Державний ощадний банк України» від 13.05.2010 вих.№0088/10, яка 19.05.2010 надійшла до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору №904/4 від 19 серпня 2008 року, визначену станом на 12 травня 2010 року, в сумі 493 428,17 грн за рахунок нерухомого майна, а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 .

Виходячи з висновків Верховного Суду у справі № 205/6157/15 (провадження № 61-47542св18), строк повернення кредиту за кредитним договором від 14.10.2008 р. № 904/4 настав в силу пред`явлення позову від 13.05.2010 вих.№0088/10 про стягнення заборгованості, який надійшов до суду 19.05.2010, і з цього моменту банк мав право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України.

Також суд звернув увагу позивача на положення статті 41 КУзПБ, відповідно до якої мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.»

Аналогічні норми містили і статті 12, 19 діючого в період з 01.01.2000 до 18.10.2019 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Мораторій у справі № 5009/4799/12 було введено постановою від 21.12.2012 року.

Таким чином, розрахунок вимог по статті 625 ЦК України Банк повинен надати за період з наступної дати після пред`явлення первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором до суду (первісний позов надійшов до суду 19.05.2010) та до дати введення мораторію у справі про банкрутство ОСОБА_1 21.12.2012 року (не включно).

В судовому засіданні 31.01.2024 представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням не розглядати подану заяву з новим розрахунком позовних вимог та закриття провадження в частині погашення простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 60000,00 грн, так як позивач вважає за необхідне здійснити новий розрахунок сум заборгованості, враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29 січня 2020 року у даній справі № 205/6157/15, тому розгляд справи просив відкласти, надати для цього додатковий час.

Прийняши до уваги заявлення позивача, з огляду на завдання господарського судочинства та з метою надання можливості реалізації наданих прав всім учасникам, суд ухвалою від 31.01.2024 продовжив строк підготовчого провадження відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція з прав людини). підготовче засідання у справі відклав на 20.03.2024, 15.00.

Зазначеною ухвалою суд зобов`язав позивача у строк до 10.03.2024 :

- надати розрахунок сум заборгованості відповідача, здійснений з врахуванням правових висновків Верховного Суду, викладені в постанові від 29.01.2020 у даній справі № 205/6157/15;

- направити господарському суду заяву з остаточно визначеними позовними вимогами, надати їх докладний, наочний розрахунок, в тому числі із зазначенням періодів окремих нарахувань;

- надати суду пояснення щодо узгодженості заявлених вимог у даній справі та заявлених кредиторських вимог Банку у справі № 5009/4799/12 про неплатоспроможність відповідача фізичної особи ОСОБА_1 по договору 904/4 від 14.10.2008 у розмірі 625 145,29 грн.

Ухвалою від 20.03.2024 суд зобов`язав позивача у строк до 11.04.2024 направити господарському суду заяву з остаточно визначеною позицією щодо руху справи; остаточно визначити позовні вимоги, надати їх докладний, наочний розрахунок, в тому числі з огляду на визнані господарським судом у справі № 5009/4799/12 грошові вимоги АТ «Ощадбанк» до боржника ОСОБА_1 , у підставу яких покладено договір № 904/4 від 14.10.2008; одночасно з надісланням заяв суду направити їх копії з доданими матеріалами відповідачу та керуючому реалізацією арбітражному керуючому Кравченку Р.М., докази направлення надати суду (додати до відзиву). Розгляд справи суд відклав на 16.04.2024, 12.00, ухваливши проводити засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

Суд констатує, що 20.03.2024, часом раніше засідання по справі № 5009/4799/12(205/6157/15), відбулось засідання у справі № 5009/4799/12 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , яке було призначено на 20.03.2024, 14.00, за наслідками якого суд розглянув по суті грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до боржника ОСОБА_1 , частина з яких ґрунтується на договорі № 904/4 від 14.10.2008 тому ж самому договорі, який покладено у підставу позову, що розглядається у даній справі позовного провадження.

Представник позивача в засідання 16.04.2024 не з`явився, до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції не приєднався, попри визнання явки обов`язковою. Будь-яких заяв, клопотань на це засідання від позивача не надходило. Вимоги ухвали суду від 20.03.2024 позивач не виконав.

Ухвалою від 16.04.2024 суд підготовче засідання у справі відклав на 16.05.2024 о 12.30, та, окрім іншого, зобов`язав позивача у строк до 11.05.2024:

- направити господарському суду заяву з остаточно визначеною позицією щодо руху справи;

- остаточно визначити позовні вимоги, надати їх докладний, наочний розрахунок, в тому числі з огляду на визнані господарським судом у справі № 5009/4799/12 грошові вимоги АТ «Ощадбанк» до боржника ОСОБА_1 , у підставу яких покладено договір № 904/4 від 14.10.2008;

- одночасно з надісланням заяв суду направити їх копії з доданими матеріалами відповідачу та керуючому реалізацією арбітражному керуючому Кравченку Р.М., докази направлення надати суду (додати до відзиву).

19.04.2024 суд отримав від позивача заяву (вих.55/5.4-03/47901/2024 від 17.04.2024), в якій він на виконання ухвали суду від 20.03.2024 зазначає, що позиція щодо руху справи, остаточний розмір позовних вимог були викладені позивачем у наданих раніше суду поясненнях (№55/5.4-03/10774/2024 від 30.01.2024), всі необхідні та можливі докази на підтвердження позовних вимог містяться в матеріалах справи. На підставі зазначеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №904/4 від 14.10.2008 у розмірі 641 593,29 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 374 650,00 грн; простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 59 002,29 грн; пені за порушення зобов`язань з повернення основної суми кредиту, своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом 92 469,20 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 17 621,25 грн; 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків 25 223,93 грн; витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 72 626,88 грн.

Ухвалою від 10.05.2024 суд залишив без задоволення заяву представника позивача адвоката Борзенко Л.М. про участь в засідання в режимі відеоконференції у зв`язку із недотриманням представником положень ст.197 ГПК України.

У зв`язку із необхідністю перенесення часу засідання, призначеного на 16.05.2024, з 12.30 на 10.00, суд повідомив про зміну часу засідання позивача та відповідача 15.05.2024, а керуючого реалізацією 16.05.2024, про що маються в матеріалах справи відповідні телефонограми.

15.05.2024 через підсистему Електронний суд ЄСІКС суд отримав від представника позивача адвоката Борзенко Л.М. заяву (вих.б/н від 14.05.2024) про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою належної підготовки до участі у справі.

Також від відповідача 15.05.2024 на адресу електронної пошти суду надійшла фотокопія заяви (вих.б/н від 15.04.2024) про перенесення або відкладення розгляду справи до завершення слухання апеляційним судом апеляційної скарги АТ Ощадбанк на ухвалу суду від 20.03.2024 у справі про неплатоспроможність № 5009/4799/12.

16.05.2024, до початку судового засідання, через підсистему Електронний суд ЄСІКС суд отримав від позивача заяву (вих.б/н від 15.05.2024) з повторним проханням про відкладення розгляду справи на іншу дату

Представники учасників, керуючий реалізацією в засідання не з`явились, розгляд справи суд відклав на 18.06.2024, 11.00.

Ухвалою від 13.06.2024 суд задовольнив заяву представника позивача адвоката Борзенко Л.М. про участь в засіданні в режимі відеоконференції.

Засідання 18.06.2024 відбулося за участі представника АТ «Ощадбанк» в режимі відеоконференції в залі судового засідання та зафіксовано за допомогою програмного забезпечення «vkz.court.gov.ua».

Суд знову звернув увагу представника АТ «Ощадбанк» на правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 січня 2020 року за наслідками розгляду у порядку спрощеного позовного провадження касаційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року у даній справі № 205/6157/15 (провадження № 61-47542св18), а саме Верховний Суд висновував, що у справі, що переглядається, після настання строку кредитування у 2010 році, банк мав право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положенням частини другої статті 625 ЦК України. З`ясування судом строку повернення кредиту, що настав в силу пред`явлення позову про звернення стягнення на майно, має вплинути на обрахунок суми заборгованості.

Представник позивача зазначила про необхідність відкладення розгляду справи, з`ясування питання щодо розміру заборгованості з огляду на вимоги постанови Верховного Суду від 29.01.2020 у даній справі № 205/6157/15, а також вказала про оскарження Банком до Центрального апеляційного господарського суду ухвали від 20.03.2024 у справі №5009/4799/12 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , проте питання про прийняття та призначення скарги до розгляду судом апеляційної інстанції ще не вирішено, відповідна ухвала у реєстрі відсутня.

Враховуючи викладене, зважаючи на клопотання позивача, з огляду на завдання господарського судочинства та з метою надання можливості реалізації наданих прав всім учасникам, суд визнав за необхідне продовжити строк підготовчого провадження відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція з прав людини), розгляд справи № 5009/4799/12(205/6157/15) у підготовчому провадженні відкласти, запропонувавши позивачу визначити розмір заборгованості з огляду на вимоги постанови Верховного Суду від 29.01.2020 у даній справі № 205/6157/15, надати пропозиції по руху справи з огляду на оскарження Банком ухвали суду від 20.03.2024 у справі №5009/4799/12.

При призначенні дати та часу наступного засідання суд врахував подані та задоволені судом клопотання (заяви) учасників про участь в засіданні в режимі відеоконференцзв`язку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 177, 181, 182, 183, 197, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейська конвенція з прав людини).

Підготовче засідання відкласти на 10.09.2024 об 11.00.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Запорізької області за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул.Гетьманська, 4 в режимі відеоконференцзв`язку для керуючого реалізацією та представника позивача.

2. Запропонувати позивачу визначити розмір заборгованості з огляду на вимоги постанови Верховного Суду від 29.01.2020 у даній справі № 205/6157/15, надати пропозиції по руху справи з огляду на оскарження Банком ухвали суду від 20.03.2024 у справі №5009/4799/12.

3. Явку у судове засідання представників сторін, керуючого реалізацією визнати необов`язковою.

Контактні дані Господарського суду Запорізької області: вебсайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; номер Єдиного контакт-центру судової влади України . Номер телефону гарячої лінії суду: .

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі «Судова влада України» в мережі Інтернет за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Копії ухвали надіслати сторонам, керуючому реалізацією (за наявності у суду відомостей на адреси електронної пошти, до електронних кабінетів Електронного суду).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України. Не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 19.06.2024.

Суддя Р.А.Ніколаєнко