ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. Справа№ 910/3497/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2024

у справі № 910/3497/24 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2 ;

2. ОСОБА_3 ;

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус»;

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Центр»;

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр»

про визнання недійсними актів приймання-передачі частки, пункту протоколу загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» (далі за текстом - відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Центр» (далі за текстом - відповідач-4), Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр» (далі за текстом - відповідач-5), в якому просив суд:

1) визнати недійсним посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льовушкіною С.А. Акт приймання-передачі частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» від 30.06.2021, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом якого є частка у статутному капіталі «Валедус» у розмірі 25% статутного капіталу;

2) визнати недійсним Пункт 1 Протоколу № 9 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» () від 19.10.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою А.С. в частині «сформувати статутний капітал за рахунок майна одноосібного учасника Товариства ТОВ «Валедус» (вкладу в негрошовій формі), що в загальному розмірі становить 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, що становить 100% статутного капіталу Товариства та формується наступним чином: внесок до статутного капіталу ТОВ «Константа центр» вкладом у негрошовій формі на суму 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, за рахунок нерухомого майна, а саме група нежитлових приміщень, загальною площею 397,6 квадратних метрів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 (надалі Нежитлові приміщення), що належать ТОВ «Валедус» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3780 від 21.12.2000, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г.; Договору купівлі-продажу, серія та номер 474 від 23.12.1999, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г.; Договору купівлі-продажу, серія та номер 7438 від 11.12.2000, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрова С.М.; Витягу з реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2020, індексаційний номер 229812499, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису права власності 38862735»;

3) визнати недійсним Акт прийому-передачі та грошової оцінки майна від 28.10.2021, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валедус» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа центр» () та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою А.С.;

4) визнати недійсним Акт приймання-передачі частки Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа центр» від 09.11.2021 (ідентифікаційний код 44475989) складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Валедус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр» та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою А.С.

В обґрунтування поданого ним позову фізична особа ОСОБА_1 зазначала , що надала фізичній особі ОСОБА_2 у строкову позику з кінцевим терміном повернення 2018-2021 роки 312 700 доларів.

Вказані кошти ОСОБА_2 не повернув.

У межах виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30.11.2022 у справі № 757/4593/22-ц , кошти також не були повернуті.

З метою повернення позичених коштів позивач просив визнати низку вчинених ОСОБА_2 правочинів стосовно належних йому корпоративних прав у господарських товариствах та корпоративних актів господарських товариства, стверджуючи, що такі правочини та корпоративні акти господарських товариства були вчинені та прийняті з метою уникнення звернення стягнення ОСОБА_4 на права та майно ОСОБА_2 у господарських товариствах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/3497/24 у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову у справі № 910/3497/24 повернуті заявнику без розгляду з підстав п. 1 ст. 1 статті 175 ГПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження у спорі місцевий господарський суд вказав, що ініційований ОСОБА_1 спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Суд при цьому послався на також на п. 3, 4, ст. 20 ГПК України.

Не погодившись з відмовою у відкритті провадження за його позовом, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 про скасувати та передати справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

За доводами скаржника, спір підсудний Господарському суду міста Києва, а суд першої неправомірно відмовив у відкритті провадження у справі, не звернувши увагу на п. 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 № 922/88/20, у якій «справи в спорах щодо правочинів незалежно від їх суб`єктного складу, що стосуються акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, підлягають розгляду господарськими судами».

Скаржник вважав, що відмова у відкритті провадження перешкоджає йому у доступі до правосуддя та розгляду його спору повноважним судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/3497/24 та призначено апеляційний розгляд справи на 08.05.2024.

02.05.2024 від представника відповідача-1 ОСОБА_2 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Судове засідання 08.05.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 призначено на 05.06.2024.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2025/24 від 05.06.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із знаходженням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, у відпустці.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 для апеляційного розгляду справи № 910/3497/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 cправу № 910/3497/24 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

У судове засідання 05.06.2024 з`явились представники позивача та відповідача-1. Решта учасників справи своїх уповноважених представників для участі у судовому засіданні не направили.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 «Пономарьов проти України», сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заслухавши доводи представників апелянта та відповідача-1, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права при вирішенні спору, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, судове рішення про задоволення позову має забезпечити відновлення порушеного або оспорюваного права чи інтересу,при цьому у позивача не має бути потреби повторно звертатися до суду з іншими вимогами, а таке судове рішення можна виконати. Згідно з принципом процесуальної економії судове рішення не має створювати передумов для іншого судового процесу, в якому відбуватиметься захист права чи інтересу позивача (постанова ВП ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункти 5.6, 5.9), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (п. 44) та ін.).

Апеляційним господарським судом установлено, що ОСОБА_1 належать майнові вимоги до ОСОБА_2 , засновані на укладеному між ними цивільно-правому договорі позики та письмових розписках.

Спір між ними з підстав невиконання зобов`язання ОСОБА_2 вирішувався Печерським районним судом міста Києва у порядку цивільного судочинства у справі № 757/4593/22-ц.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30.11.2022 у справі № 757/4593/22-ц була затверджена укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мирова угода, а провадження у цивільній справі було закрито.

Таким чином ОСОБА_1 отримав судовий захисту свого порушеного цивільного права у правовому конфлікті з ОСОБА_2 у суді, визначеному законом.

Одним із установлених законом способом вирішення спору між сторонами є укладення мирової угоди.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

За змістом ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою, а ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється тим судом, який розглядав спір.

Згідно із стандартами Європейського суду з прав людини під доступом до правосуддя розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист шляхом звернення до незалежного і безстороннього вирішення суду, який розглядає спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

За змістом статті 4 ГПК України в установленому цим кодексом порядку фізичні особи, які не є підприємцями , мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, наведені у статті 20 ГПК України.

Згідно з пунктами 3 , 4, 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають:

- з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

- справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадженння у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

ОСОБА_1 не є та не був ні учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус» (), ні учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа центр» (),а відносно ОСОБА_2 господарським судом не відкрито провадження у справі про банкрутство ,у тому числі за заявою ОСОБА_1 ,у ході якої на підставі п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, фізична особа ,яка не є підприємцем вправі була вимагати визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Північний апеляційний господарський суд зауважує, що у справі Печерського районного суду ОСОБА_1 захищав своє цивільне право на повернення коштів, наданих ним у позику ОСОБА_2 , спір між фізичними особами було вирішено шляхом затвердження судом мирової угоди, предметом якої була домовленість сторін про сплату боржником грошових коштів протягом певного строку певними частинами.

Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим.

Місцевий господарський суд за даних обставин справи дійшов вірного висновку, що спір про визнання недійсними правочинів та корпоративних актів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Валедус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс-Центр» не підлягає вирішенню господарським судом.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, ухвала в цій частині підлягає скасуванню з мотивів, викладених у цій постанові.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 275-284, 333 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/3497/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі № 910/3497/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3497/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.06.2024.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук