ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

18 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4297/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023

по справі №916/4297/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнери України"

до Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни

про стягнення 285 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" звернулося з позовом до Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 285000 грн, з яких: 250000 грн основного боргу та 35000 грн пені.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 у справі №916/4297/23 (суддя Погребна К.Ф.) позов задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Миронець Олени Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" основний борг у сумі 250000 грн, пеню у розмірі 35000 грн та судовий збір у сумі 2400 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Фізична особа-підприємець Миронець Олена Олександрівна звернулась 05.06.2024 з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4297/23 було визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя -Принцевська Н.М., судді - Діброва Г.І., Ярош А.І., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Миронець Олени Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 у справі №916/4297/23 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 по справі №916/4297/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/4297/23.

13.06.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4297/23.

Ознайомившись з матеріалами справи після їх надходження до Південно-західного апеляційного господарського суду, дослідивши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 по справі №916/4297/23, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів враховує, що скаржник звертався до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 15.01.2024, яку було повернуто ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 у зв`язку зі спливом встановленого судом строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Після цього апелянт повторно звертався 22.03.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 по справі №916/4297/23, яка була повернута ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 у зв`язку з істотним пропуском встановленого судом апеляційної інстанції строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 про повернення апеляційної скарги була надіслана разом з оригіналом апеляційної скарги Фізичній особі підприємцю Миронець Олені Олександрівні на поштову адресу вказану в апеляційній скарзі заявником, а саме: АДРЕСА_1 , яка не була отримано апелянтом, про що підприємством поштового зв`язку „Укрпошта зроблена відмітка про повернення поштового повідомлення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Натомість, Фізична особа підприємець Миронець Олена Олександрівна звернулась 23.05.2024 із заявою до Південно-західного апеляційного господарського суду у якій просила суд видати останній оригінал апеляційної скарги та копії ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 про повернення апеляційної скарги. На зазначеному клопотанні міститься відмітка про отримання оригіналу апеляційної скарги та копії ухвали.

Апелянт у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 у справі №916/4297/23 зазначає, що скаржником було невчасно усунуто недоліки апеляційної скарги, які були встановлені ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024 по справі №916/4297/23 у зв`язку з тим, що у представника апелянта вийшов з ладу робочий ноутбук, на якому встановлено електронний кабінет системи електронного суду та електронні ключі.

У свою чергу, апелянт повторно звернувся з апеляційною скаргою 05.06.2024 за підписом представника адвоката Боднара Максима Олександровича, тобто через 32 дні після повернення заявнику апеляційної скарги ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024, яка була направлена представнику апелянта адвокату Боднару Максиму Олександровичу та доставлена до його електронного кабінету 03.05.2024 о 00:45 год., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 23.05.2024. При цьому апелянт не зазначає поважності пропуску процесуального строку для повторного звернення з апеляційною скаргою.

Колегія суддів зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

За умовами частини сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В силу пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 глави 2 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, з 05.10.2021, тобто з дати початку функціонування таких підсистем ЄСІТС як "Електронний кабінет" та "Електронний Суд", зазнав змін існувавший до цього порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, передбачений, зокрема, підпунктами 17.1, 17.5, 17.14 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у тому числі порядок вручення судових рішень. Відтак з 05.10.2021 вручення судом судових рішень особам, які зареєстрували Електронний кабінет, здійснюється в електронній формі шляхом надсилання судових рішень до електронного кабінету таких осіб.

Відповідно до інформації з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" представник Фізичної особи-підприємця Миронець Олени Олександрівни адвокат Боднар Максим Олександрович зареєстрував свою офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а відтак представник апелянта станом на час постановлення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 про повернення апеляційної скарги у справі №916/4297/23 мав свій зареєстрований електронний кабінет, через який отримав доступ до цієї справи (зокрема, до документів та судових рішень у цій справі).

Колегія суддів також приймає до уваги той факт, що представником заявника придбано справний ноутбук 13.04.2024, як зазначає в апеляційній скарзі апелянт, а отже станом на день постановлення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 представник заявника вочевидь мав доступ до свого електронного кабінету.

У випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.

Саме така правова позиція суду касаційної інстанції викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №916/3104/21 та від 17.05.2023 у справі №910/15120/20.

Господарський процесуальний кодекс України не покладає на суд обов`язку направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи.

Як зазначалось раніше, з довідки від 23.05.2024 про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована за допомогою Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 про повернення апеляційної скарги у справі №916/4297/23 була надіслана представнику апелянта адвокату Боднару Максиму Олександровичу до його електронного кабінету та доставлена останньому 03.05.2024 о 00:45.

У пункті 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 про повернення апеляційної скарги у справі №916/4297/23 була отримана скаржником 03.05.2024.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 12.12.2023, проте апелянт неодноразово звертався з апеляційною скаргою з пропуском строку на таке звернення.

Крім того, навіть після повернення апеляційної скарги ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2024, Фізична особа підприємець Миронець Олена Олександрівна повторно звертається до суду апеляційної інстанції з пропуском строку передбаченого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України (більше 20-ти днів).

При цьому, колегія суддів враховує, що апелянтом не наведено будь-яких обставин неможливості звернення з апеляційною скаргою у передбачений законодавством строк.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З огляду на зазначене, судова колегія, розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вважає, що підстави для поновлення строку, вказані заявником, не підтверджені будь-якими належними чи допустимими доказами та не можуть бути визнані поважними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху та надати скаржнику строк для можливості усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску цього строку та надання доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду апеляційної інстанції у передбачені законодавством строки.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що з урахуванням приписів ч.4 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 по справі №916/4297/23 на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Миронець Олени Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 по справі №916/4297/23 без руху.

2. Повідомити скаржника про необхідність подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням суду доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законодавством строк, у строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Фізичній особі підприємцю Миронець Олені Олександрівні, що відповідно до п. 4 ч.1. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош