УХВАЛА

м. Київ

17.06.2024Справа № 910/15087/23 (910/15238/23)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНДЕЙР»

(ідентифікаційний код 44080698)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА»

(ідентифікаційний код 36483471))

про визнання недійсним рішення зборів кредиторів ТОВ «ДІЄССА» щодо розгляду та схвалення кредиторами плану санації боржника ТОВ «ДІЄСА» до порушення провадження у справі про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ВСТНАНОВИВ:

У провадженні судді Омельченка Л.В. перебувала заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» (ідентифікаційний код: 36483471) про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 5 Кодексу України з процедур банкрутства (910/15087/23).

Ухвалою судді Бондаренко-Легких Г.П. від 09.10.2023 про передачу справи за виключною підсудністю постановлено матеріали справи № 910/15238/23 передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство № 910/15087/23.

23.10.2023 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2023 матеріали справи № 910/15087/23 (910/15238/23) передано для розгляду судді Омельченку Л.В.

Ухвалою судді Омельченка Л.В. від 09.11.2023 матеріали справи № 910/15238/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНДЕЙР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про визнання недійсним рішення зборів кредиторів ТОВ «ДІЄСА» щодо розгляду та схвалення кредиторами Плану санації боржника ТОВ «ДІЄСА» до порушення провадження у справі про банкрутство постановлено повернути раніше визначеному складу суду за правилами загальної підсудності.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду 24.11.2023 ТОВ «ВІНДЕЙР» подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.11.2023, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 апеляційну скаргу ТОВ «ВІНДЕЙР» задоволено; постановлено ухвалу Господарського м. Києва від 09.11.2023 у справі № 910/15087/23 (910/15238/23) скасувати, а справу № 910/15087/23 (910/15238/23) скерувати до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи № 910/15087/23 про затвердження плану санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» до відкриття провадження у справі про банкрутство; стягнути з ТОВ «ДІЄСА» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45, ) на користь ТОВ «ВІНДЕЙР» (01021, м. Київ, Узвіз Кловський, 5, ) 2684,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.06.2024 справу № 910/15087/23(910/15238/23) передано судді Омельченку Л.В. для розгляду.

Ознайомившись з висновками суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи № 910/15087/23 (910/15238/23), з огляду на таке.

Відповідно положень ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи вищевказану заяву про самовідвід, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи не лише у разі неможливості винесення об`єктивного рішення у справі, але і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Між тим, судом встановлено, що у провадженні судді Омельченка Л.В. не перебуває справа про банкрутство, в межах якої заявлено майновий спір.

У зв`язку з цим, суд вважає, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді, задля уникнення яких суд вважає за доцільне задовольнити заяву Омельченка Л.В. про самовідвід від розгляду вказаної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про передачу судової справи № 910/15087/23 (910/15238/23) для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 36, 37, 40 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Омельченка Леоніда Володимировича від розгляду справи № 910/15087/23 (910/15238/23).

2. Відвести суддю Омельченка Леоніда Володимировича від розгляду справи № 910/15087/23 (910/15238/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНДЕЙР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про визнання недійсним рішення зборів кредиторів ТОВ «ДІЄСА» щодо розгляду та схвалення кредиторами Плану санації боржника ТОВ «ДІЄСА» до порушення провадження у справі про банкрутство.

3. Справу № 910/15087/23 (910/15238/23) передати для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвала набрала законної сили 17.06.2024, оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Омельченко