ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/11898/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Вронської Г.О., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Омельчук А.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Волинця В.В.,

третьої особи - Лавріненко І.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Бойко Р.В.)

від 03.11.2023

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(Євсіков О.О. - головуючий, судді - Корсак В.А., Алданова С.О.)

від 26.02.2024

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «В.Г.В.»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2 ,

2) ОСОБА_3 ,

3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Юлії Петрівни,

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційної дії/запису та поновлення відомостей у реєстрі.

Короткий зміст позовних вимог, суть спору

1. У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить:

1) визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «В.Г.В.» (далі - Товариство), оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства №26/06/2023 від 26.06.2023;

2) скасувати реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства: внесення змін до відомостей про юридичну особу, вчинену 28.06.2023 №010000216 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Юлією Петрівною в частині зміни керівника товариства та фізичної особи, яка має право вчиняти дії від його імені без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 );

3) поновити відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства, які були змінені на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом загальних зборів учасників товариства №26/06/2023 від 26.06.2023, в частині поновлення відомостей про керівника товариства та фізичної особи, яка має право вчиняти дії від його імені без довіреності, у т.ч. підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ).

2. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 стверджує, що у протоколі загальних зборів учасників товариства №26/06/2023 від 26.06.2023 зазначені обставини, які не відповідають дійсності, оскільки до виконавчого органу Товариства ні ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ні особа, яка нібито діє в її інтересах на підставі довіреності, - ОСОБА_4 не звертались з вимогою про скликання загальних зборів учасників товариства; 26.06.2023 загальні збори учасників Товариства не проводились; ОСОБА_1 як учасника Товариства не було повідомлено про їх проведення (скликання), чим позбавлено його (позивача) можливості брати участь у зазначених зборах та грубо порушено його права.

3. На думку позивача, ОСОБА_2 не мала права самостійно скликати збори, оскільки порушила процедуру звернення із вимогою про скликання загальних зборів до керівника товариства, а також не дотрималась процедури направлення повідомлення про проведення загальних зборів іншим учасникам товариства; загальні збори учасників проведені не за місцезнаходженням Товариства, що унеможливило участь всіх учасників у зборах; на зборах був відсутній кворум для ухвалення будь-яких рішень; призначений на зборах 26.06.2023 новий керівник Товариства є некомпетентним та може заподіяти товариству шкоду; довіреність, посвідчена нотаріусом Доктором права Давідом Павловічем 09.05.2023 за №0416648/2023, містить недоліки та дефекти, що унеможливлюють висновок про наявність у ОСОБА_4 повноважень на участь у загальних зборах товариства від імені ОСОБА_2 .

4. ОСОБА_1 також зазначає про наявність у довіреності від 09.05.2023 дефектів, які ставлять під сумнів наявність у ОСОБА_4 необхідного обсягу повноважень для скликання та участі у загальних зборах учасників Товариства.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

5. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ТОВ «ВКФ «В.Г.В.» є:

ОСОБА_3 , якому належить частка розміром 10% статутного капіталу Товариства, що складає 471 168,42 грн;

ОСОБА_1 , якому належить частка розміром 30% статутного капіталу Товариства, що складає 1 413 505,26 грн;

ОСОБА_2 , якій належить частка розміром 60% статутного капіталу Товариства, що складає 2 827 010,53 грн.

6. Рішенням зборів учасників Товариства від 19.05.2000, оформленим протоколом №1 від 19.05.2000, призначено генеральним директором ОСОБА_3 .

7. Станом на 04.08.2004 (дату реєстрації Статуту Товариства) ОСОБА_2 мала прізвище ОСОБА_2 та у зв`язку з укладенням 25.07.2005 шлюбу з ОСОБА_8 взяла прізвище чоловіка ( ОСОБА_2 ).

8. 08.11.2004 ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси як засновника Товариства з питань, пов`язаних з його діяльністю та участю в управління Товариством.

9. Вимогою про скликання загальних зборів ТОВ «ВКФ «В.Г.В.» від 28.04.2023, адресованою генеральному директору Товариства ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на підставі статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту Товариства вимагала скликати загальні позачергові збори учасників Товариства як учасник, що володіє 60% голосів учасників Товариства.

10. У вимозі ОСОБА_2 пропонувала наступний порядок денний загальних зборів:

1. Про заслуховування звіту генерального директора Товариства;

2. Про звільнення генерального директора Товариства;

3. Про призначення генерального директора Товариства;

4. Про затвердження нової редакції Статуту Товариства;

5. Про уповноваження особи на проведення державної реєстрації нової редакції статуту Товариства;

6. Про зміну відомостей про учасника Товариства.

11. Про скликання загальних зборів ОСОБА_2 просила повідомити її в порядку, встановленому законом та Статутом.

12. 11.05.2023 згідно з описом вкладення у цінний лист (штрихкодовий ідентифікатор 803), накладною 803 та фіскальним чеком ФН вимога про скликання загальних зборів Товариства була направлена генеральному директору Товариства ОСОБА_3 за адресою: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 6.

13. Роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» свідчить, що 14.05.2023 поштове відправлення 803 не було вручене адресату під час доставки через «інші причини»; 25.05.2023 відправлення вручено «за довіреністю».

14. Згідно з листом АТ «Укрпошта» (наданим у відповідь на адвокатський запит адвоката Каравасілі Х.М.) відправлення 803 на ім`я генерального директора Товариства ОСОБА_3 , вул. Михайлівська, 6, м. Київ , було прийняте до пересилання у ВПЗ №1 м. Київ 11.05.2023. Оскільки номер мобільного телефону на відправленні зазначений не був, листоноша того ж дня доставила повідомлення про надходження поштового відправлення та залишила його працівникам охорони. Повторне повідомлення було доставлено 14.05.2023 та залишено працівнику охорони. Оскільки протягом встановленого строку зберігання за одержанням цього відправлення до ВПЗ №1 м. Київ ніхто не звернувся, його 25.05.2023 було повернуто на адресу відправника за закінченням встановленого строку зберігання. Зазначено, що відповідно до п. 8.1 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт» відправлення Стандарт (внутрішні посилки без оголошеної цінності з масою понад 10 кг та посилки з оголошеною цінністю), яке не було вручене та стосовно якого є розпорядження відправника «повернути» або «не повертати», зберігається в приміщенні ОПЗ, до якого воно надійшло, протягом 14 календарних днів від дати його надходження до відповідного ОПЗ (за відсутності розпорядження адресата).

15. 09.05.2023 ОСОБА_2 на підставі укладеного з повіреним усного договору доручення довіреністю уповноважила ОСОБА_4 бути її представником як учасника Товариства в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах нотаріату, перед приватними та державними нотаріусами, перед усіма фізичними та юридичними особами, перед державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з питань прийняття участі у загальних зборах учасників товариства, з усіма правами, наданими законом учаснику товариства. Довіреність дійсна до 09.05.2026.

16. Повідомленнями про скликання загальних зборів учасників Товариства від 25.05.2023 ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про скликання загальних позачергових зборів учасників Товариства. Збори проводяться за ініціативою учасника ОСОБА_2 , яка володіє 60% голосів учасників Товариства, відповідно до статей 31, 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Збори будуть проведені: дата - 26.06.2023, місце проведення - 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 6 , час початку зборів - 10:00.

17. Порядок денний:

1. Про заслуховування звіту генерального директора Товариства;

2. Про звільнення генерального директора Товариства;

3. Про призначення генерального директора Товариства;

4. Про затвердження нової редакції Статуту Товариства;

5. Про уповноваження особи на проведення державної реєстрації нової редакції статуту Товариства;

6. Про зміну відомостей про учасника Товариства.

18. Додатком до повідомлення зазначено проект змін до статуту Товариства.

19. 25.05.2023 згідно з описом вкладення у цінний лист (штрихкодовий ідентифікатор 358), накладною 358 та фіскальним чеком ФН вказане повідомлення було направлене ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

20. Роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» свідчить, що 22.06.2023 поштове відправлення 358 вручено відправнику (тобто, повернуто відправнику, а не вручено адресату); причина повернення за зворотною адресою - за закінченням терміну зберігання (17.06.2023).

21. 25.05.2023 згідно з описом вкладення у цінний лист (штрихкодовий ідентифікатор 366), накладною 366 та фіскальним чеком ФН вказане повідомлення було направлене ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

22. Роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» свідчить, що 22.06.2023 поштове відправлення 366 вручено відправнику (тобто, повернуто відправнику, а не вручено адресату); причина повернення за зворотною адресою - за закінченням встановленого терміну зберігання (16.06.2023).

23. 26.06.2023 рішенням загальних зборів учасників Товариства (оформленим протоколом №26/06/2023 від 26.06.2023) у складі ОСОБА_2 , від імені якої на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом доктором права Давідом Павловіч, Братислава, Словацька Республіка, 09.05.2023 за №0416648/2023, діє ОСОБА_4 , розмір частки якої у статутному капіталі складає 2 827 010,53 грн, що становить 60% статутного капіталу Товариства (відсутні учасники: ОСОБА_3 , розмір частки якого в статутному капіталі складає 471 168,42 грн, що становить 10% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_1 , розмір частки якого в Статутному капіталі складає 1 413 505,26 грн, що становить 30% статутного капіталу Товариства) прийнято такі рішення: визнати роботу генерального директора ОСОБА_3 незадовільною; звільнити генерального директора Товариства ОСОБА_3 з посади генерального директора Товариства з 26.06.2023 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП та виключено його зі складу осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; призначити ОСОБА_4 на посаду генерального директора Товариства з 27.06.2023; уповноважити ОСОБА_4 забезпечити проведення державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з правом передоручення повноважень третім особам; замінити відомості про учасника Товариства, а саме ОСОБА_2 , а саме змінити прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 та змінити адресу реєстрації місця проживання та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; рішення про затвердження нової редакції Статуту Товариства не прийнято.

24. Станом на дату проведення спірних зборів в Товаристві існував корпоративний конфлікт.

25. Учасники - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (які були заступником керівника та керівником відповідно) на зборах 20.03.2023 з використанням довіреності від імені ОСОБА_2 ухвалили рішення про викладення Статуту у новій редакції.

26. Вказаною редакцією Статуту (від 20.03.2023) було збільшено кількість голосів, необхідних для зміщення виконавчого органу ТОВ «ВКФ «В.Г.В.» таким чином, що ці рішення не могли бути ухвалені без голосів учасників, які і обіймали посади виконавчого органу відповідача.

27. 16.05.2023 колегія Міністерства юстиції України схвалила висновок за скаргою ОСОБА_2 , який реалізований наказом Міністра юстиції 20.06.2023 «Про задоволення скарги» (№ документа:2283/5 від 20.06.2023).

28. Вказаним наказом скаргу ОСОБА_2 від 26.04.2023 задоволено; скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 22.03.2023 №008000216 «Державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу» щодо ТОВ «ВКФ «В.Г.В.», якою було змінено редакцію Статуту Товариства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

29. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2023, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024, відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлене протоколом загальних зборів № 26/06/2023 від 26.06.2023;

- скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрів частині зміни керівника товариства та фізичної особи, яка має право вчиняти дії від його імені без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо - ОСОБА_4 ;

- поновлення відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства, які були змінені на підставі рішення загальних зборів учасників, в частині поновлення відомостей про керівника товариства та фізичної особи, яка має право вчиняти дії від його імені без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо - ОСОБА_3 .

30. Суд відмовив в позові з підстав недоведеності позивачем - учасником, частка якого у статутному капіталі Товариством складає 30%, порушень під час скликання та проведення зборів, а також порушення його права на участь в управлінні Товариством. За висновком суду інший учасник Товариства, якому належить частка розміром 60% статутного капіталу Товариства, законно скликав збори, виконавши вимоги статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а оформлення протоколу зборів у сусідньому приміщенні не вплинуло на законність прийнятих рішень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

31. 29 березня 2024 року позивач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

32. Скаржник визначив підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.

33. В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги позивач зазначає:

1) суди внаслідок неправильного застосування норми частини дев`ятої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» без врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 24.06.2021 у справі № 910/10275/20 та від 26.07.2022 у справі № 912/1480/21, помилково встановили обставини наявності у ОСОБА_2 права на скликання спірних зборів та не порушення нею строку їх скликання;

2) суди неправильно застосували норму частини четвертої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» без врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 11.12.2019 у справі № 916/2584/18, від 06.02.2020 у справі № 906/307/19, від 25.04.2018 у справі № 904/6965/17, що обраний особою, яка скликає загальні збори учасників, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення. Скаржник стверджує, що особа, яка скликала загальні збори, не забезпечила персональне повідомлення позивача шляхом надсилання на його адресу: АДРЕСА_3 , що була зазначена в Статуті, в редакції від 20.03.2023, що діяла до 20.06.2023;

3) суди неправильно застосували норму частини п`ятої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» без врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 06.02.2020 у справі № 910/15811/17, від 04.08.2020 у справі № 902/495/19, від 11.01.2023 у справі № 924/1234/21, від 17.11.2022 у справі № 917/1523/21, щодо обов`язку особи, яка скликає загальні збори, повідомити акціонерам про достовірне місце їх проведення. Суди не звернули уваги, що в повідомленні про скликання оскаржуваних загальних зборів не було зазначено конкретне місце їх проведення;

4) суди внаслідок порушення статті 79 ГПК України визнали доведеними обставини проведення загальних зборів 26.06.2023 за адресою місцезнаходження Товариства за відсутності відповідних доказів, і не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, щодо стандартів доказування та принципу змагальності сторін, що забезпечує повноту дослідження обставин справи;

5) суди порушили норму статті 237 ГПК України, не врахували висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 02.05.2018 у справі № 910/807/17, від 27.11.2018 у справі № 916/58/18, щодо необхідності з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства. Суди неповно дослідили обставини справи, що призвело до передчасного висновку про дотримання процедури скликання.

34. Представник ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу просить судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

Щодо права учасника ТОВ скликати збори самостійно (застосування норми частини дев`ятої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»)

35. Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

36. Згідно з частиною четвертою статті 98 ЦК України порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як 10% голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.

37. За змістом частин першої, п`ятої, шостої та дев`ятої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також:

1) з ініціативи виконавчого органу товариства;

2) на вимогу наглядової ради товариства;

3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам.

Виконавчий орган товариства повідомляє про відмову в скликанні загальних зборів учасникам, які вимагали скликання таких зборів, письмово із зазначенням причин відмови протягом п`яти днів з дати отримання вимоги від таких учасників товариства.

У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників.

38. Згідно з частиною дев`ятою статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» перебіг десятиденного строку для скликання зборів виконавчим органом розпочинається з дня, коли товариство отримало або мало отримати вимогу про скликання загальних зборів.

39. У справі, що переглядається, суди встановили, що учасник, який володіє часткою у розмірі 60% статутного капіталу Товариства, 11.05.2023 надіслав на адресу Товариства вимогу від 28.04.2023 про скликання загальних зборів із зазначенням запропонованого порядку денного. Це поштове відправлення було повернуто відправнику 14.05.2023 з причини відсутності представників одержувача. Тому учасник, який володіє часткою у розмірі 60% статутного капіталу Товариства, 25.05.2023, тобто через десять днів, коли вимога мала бути одержана, скликав загальні збори самостійно.

40. Висновки судів щодо наявності у учасника Товариства права самостійно скликати збори після спливу десятиденного строку з дня, коли Товариство мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, у разі неотримання повідомлення про скликання загальних зборів учасників на його вимогу ґрунтуються на правильному застосуванні норми частини дев`ятої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

41. Аргументи скаржника щодо неотримання генеральним директором Товариства вимоги про скликання стосується необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що виходить за межі розгляду справи відповідно до статті 300 ГПК України.

42. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 300 ГПК України). Суди встановили, що така вимога надсилалась, але не була вручена з причини відсутності представників, а обов`язок забезпечити існування абонентської поштової скриньки для залишення поштових повідомлень у разі відсутності працівників на місці в моменти доставки пошти, або організації повідомлення поштового відділення про спосіб інформування/доставки поштової кореспонденції, яка надійшла на його адресу. Товариство виконало цей обов`язок, визначило уповноваженого на одержання пошти, що свідчить про обізнаність з такою можливістю, яка була використана після спірних правовідносин з відправлення описаного листа. Право учасника Товариства скликати загальні збори самостійно обумовлене не тільки спливом строку із моменту одержання виконавчим органом товариством вимоги, а й моментом, коли така вимоги мала бути одержана, про що правильно вказав суд першої інстанції.

43. Висновки судів у справі, що переглядаються, не суперечать висновкам Верховного Суду у постанові у справі № 910/10275/20 від 24.06.2021, на які посилається скаржник. Зокрема, у цій справі Верховний Суд виснував, що:

«Аналіз частини дев`ятої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» дає підстави для висновку, що встановлені в ній умови початку перебігу строку для направлення товариством повідомлення про скликання загальних зборів учасників, який пов`язується не лише з моментом отримання вимоги, але і з моментом коли товариство мало отримати таку вимогу, спрямовані на забезпечення добросовісного виконання товариством своїх обов`язків щодо отримання такої вимоги та її задоволення.

У зв`язку з чим правильними є висновки суду апеляційної інстанції, що початок перебігу строку направлення товариством його учасникам повідомлення про скликання загальних зборів учасників, пов`язується з датою здійснення учасником направлення вимоги про проведення загальних зборів та строком поштового обігу, який визначає момент коли товариство мало отримати таку вимогу, а не з моментом повернення рекомендованого поштового відправлення поштовою установою у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Так як повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання обумовлюється тим, що товариство не виконало свої обов`язки щодо своєчасного отримання поштової кореспонденції чи свідомо ухилилось від її отримання, та жодним чином не визначає момент коли товариство мало отримати таку вимогу».

44. Верховний Суд не робив у справі № 912/1480/12 висновок про «необхідність обчислення цього строку з урахуванням 14 - денного строку, протягом якого відправлення зберігається в приміщенні ОПЗ», на чому наполягає скаржник.

45. Висновок Верховного Суду у постанові від 13.09.2022 у справі №912/1480/21,на яку посилається скаржник, стосується застосування норми пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про акціонерні товариства», яка регулює інакше подібні правовідносини. Зокрема, ця норма встановлювала, що «у разі неприйняття наглядовою радою рішення про скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів (акціонера), які на день подання вимоги сукупно є власниками 10 і більше відсотків простих акцій товариства, протягом 10 днів з моменту отримання такої вимоги або прийняття рішення про відмову у такому скликанні позачергові загальні збори такого товариства можуть бути проведені акціонерами (акціонером)». Натомість норма частини дев`ятої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», що регулює спірні правовідносини, встановлює інший порядок обчислення початку перебігу строку.

Щодо надсилання повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства (застосування частини четвертої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»)

46. Порядок повідомлення учасників Товариства про проведення загальних зборів унормовано статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

47. Суди встановили, що 25.05.2023 згідно з описом вкладення у цінний лист (штрихкодовий ідентифікатор 358), накладною 358 та фіскальним чеком ФН вказане повідомлення було направлене ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Повернення поштового відправлення з причини невручення не спростовує обставини виконання учасником обов`язку надсилання повідомлення поштовим відправленням з описом вкладення, що відповідає частині частини четвертій статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Тому аргументи скаржника щодо неправильного застосування судами цієї норми є безпідставними.

48. Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11.12.2019 у справі № 916/2584/18, від 06.02.2020 у справі № 906/307/19, від 25.04.2018 у справі № 904/6965/17 в яких, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, виснував, що вони є нерелевантними для цієї справи.

49. Зокрема, у справі № 916/2584/18 Верховний Суд погодився з висновками судів, що були зроблені на підставі встановлених ними обставин. Суди з огляду на конкретні обставини справи визнали, що поштові накладні не є належними та допустимими доказами реального повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства. Натомість у справі, що переглядається, суди встановили інші обставини - третьої особою на підтвердження належного повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників подано не поштові накладні, а фіскальні чеки та описи вкладень у цінні листи, які надають суду можливість перевірити вміст відповідних поштових відправлень.

50. У справі № 904/6965/17 Верховний Суд погодився з висновками судів щодо неналежного повідомлення позивача про проведення загальних зборів, що стало підставою для визнання їх недійсними, оскільки Товариство і його учасник знали про фактичне (дійсне) місцезнаходження позивача, проте не надіслали повідомлення за цією адресою. Верховний Суд виходив з недобросовісності дій цієї особи, яка здійснювала повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства. У справі, що переглядається, такі обставини не були встановлені.

51. У справі № 906/307/19 Верховний Суд брав до уваги, що «судами обох інстанцій встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів повідомлення позивача про проведення загальних зборів товариства 20.09.2016 (фіскальний чек та опис вкладення про направлення позивачу повідомлення про проведення зборів, телефонограма, направлення позивачу повідомлення засобами електронного зв`язку з використанням ЕЦП, тощо), як і не містять доказів повернення не отриманої позивачем кореспонденції щодо повідомлення позивача про час, місце та порядок денний загальних зборів товариства, призначених на 20.09.2016. При цьому суди зазначили, що відповідач не позбавлений був права надати суду такі докази».

52. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд виходить з того, що порушення порядку повідомлення учасника може бути підставою для визнання недійсним відповідних рішень загальних зборів, якщо буде встановлено наявність порушених прав та/або інтересів позивача, як учасника господарського товариства оспорюваним рішенням загальних зборів. Водночас обставини дотримання такого порядку є предметом доказування у справі, що підлягають встановленню при ухваленні судового рішення за загальним правилом (частина друга статті 76 ГПК України). Висновок про те, чи дійсно учасник справи був належним чином скликання загальних зборів учасників товариства повідомлений про скликання загальних зборів учасників товариства, суд робить відповідно до встановлених обставин. Оцінка доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі, є компетенцією судів першої та апеляційної інстанцій. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо оцінка доказів зроблена судом першої та/або апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)), що випливає з меж розгляду справи судом касаційної інстанції, що закріплені в частині другій статті 300 ГПК України.

53. Скаржник не може посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення, а не різним застосуванням норми права.

54. Також безпідставними є аргументи скаржника, що суди неповно дослідили обставини справи, що призвело до передчасного висновку про дотримання процедури скликання, та порушили норму статті 237 ГПК України без врахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 02.05.2018 у справі № 910/807/17, від 27.11.2018 у справі № 916/58/18, щодо необхідності з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства. Верховний Суд, розглядаючи ці аргументи, виходить з такого:

по-перше: норми статті 237 ГПК України містять загальне правило щодо питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Зокрема, такими є: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Відповідно до частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

по-друге: неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок не дослідження доказів може бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд, за умови, що скаржник визначав таку підстав з наведенням відповідного обґрунтування згідно з частиною третьою статті 310 ГПК України. Скаржник не визначав таку підставу касаційного оскарження судового рішення (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України), а його аргументи фактично зводяться до переоцінки доказів у справі;

по-третє: постанови Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 02.05.2018 у справі № 910/807/17, від 27.11.2018 у справі № 916/58/18 не містять правових висновків щодо застосування норми статті 237 ГПК України, що виключає можливість розгляду цих аргументів в аспекті визначеної скаржником підстави (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду).

Щодо місця проведення зборів

55. Згідно з частиною п`ятою статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.

56. Суд апеляційної інстанції встановив, що у повідомленні було зазначено: місце проведення - 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 6, час початку зборів - 10:00.

57. Аргументи скаржника стосовно того, що суди не дослідили, що повідомлення не містило інформації щодо реального місця проведення загальних зборів, з посиланням на відповідні висновки Верховного Суду, не беруться до уваги, оскільки по-перше: суди встановили обставини зазначення у повідомленні про загальні збори учасників їх місце проведення, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»; по-друге: позивач не визначав такі підстави позову, а зазначав, що збори за адресою (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 6) не проводилися. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (частина третя статті 300 ГПК України).

58. Відповідно до частини сьомої статті 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства.

59. Для висновку про порушення прав особи на участь у загальних зборах визначальним є встановлення факту його неналежного повідомлення, зокрема, щодо місця проведення відповідних загальних зборів, водночас проведення таких загальних зборів не за місцезнаходженням товариства, як встановлено частиною 7 статті 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», про що усі учасники були повідомлені належним чином, саме по собі не може бути безумовною підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на таких загальних зборах (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.07.2022 у справі № 916/877/21 та від 13.10.2021 у справі № 908/1767/20).

60. Скаржник посилався на те, що збори проводилися не за місцезнаходженням Товариства (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 6).

61. Суд першої інстанції перевірив такі аргументи та заперечення третьої особи, і, керуючись статтею 79 ГПК України, встановив, що представник третьої особи з`явився за місцезнаходженням Товариства, був на першому поверсі біля охорони, інші учасники Товариства не з`явилися.

62. За висновками судів, учасник, який скликав збори, правомірно міг їх провести у коридорі першого поверху, оскільки не знайшов відкритого кабінету (який можна було б беззаперечно визначити як такий, що використовується саме Товариством) із іншими учасниками чи працівниками Товариства. Суди не встановили істотних порушень процедури в оформленні результатів загальних зборів учасників відповідача у сусідньому приміщенні, оскільки з огляду на вказані обставини не доведено як це виплинуло на законність прийнятих рішень.

63. Посилання скаржника на порушення судами норми статті 79 ГПК України і не врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, щодо стандартів доказування та принципу змагальності сторін, що забезпечує повноту дослідження обставин справи, відхиляються. У цих справах Верховний Суд перевіряв правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, що діяло до 17.10.2019, коли набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів». Верховний Суд у цих справа не вирішував питання правильного застосування норми статті 79 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення суду апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

65. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судові рішення, переглянуті в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

66. Верховний Суд вважає за необхідне залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, суд апеляційної інстанції переглянув рішення місцевого господарського суду з додержанням норм матеріального і процесуального права. Висновки судів не протирічать правовим висновкам, викладених у постановах Верховного Суду, на неврахуванні яких (висновків) помилково наголошує скаржник.

Розподіл судових витрат

67. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 у справі № 910/11898/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко