ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024м. ДніпроСправа № 904/1816/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", 49001, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, буд.4Д,

до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Екосервіс", 51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Спортивна, буд.38,

про стягнення заборгованості в розмірі 346 794,33грн.

Представники сторін:

від позивача: Яланський Олександр Алімович, посвідчення № ЗП002281 від 16.07.2019р., адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Екосервіс" про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період грудня 2023 в розмірі 341 675,28грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 2 380,52 грн., інфляційних втрат в розмірі 2 738,53грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору № 69789/2023 про постачання (закупівлю) електричної енергії від 25.07.2023р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 29.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06.06.2024р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, КП КМР "Екосервіс" згоден з сумою боргу у розмірі 341 675,28грн. Впродовж 2024р. сплачені частково 7 000грн., залишок боргу станом на 06.06.2024р. складає 334 675,28грн. Борг планують сплатити до 15.08.2024р.

Ухвалою суду від 06.06.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2024р.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

25.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Екосервіс» (далі Відповідач/Споживач) укладено договір № 69789/2023 про постачання (закупівлю) електричної енергії (далі Договір).

Також, Споживачем була обрана та підписана комерційна пропозиція «Особлива Ф» постачальника електричної енергії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», яка є Додатком 2 до Договору (далі Комерційна пропозиція).

Відповідно до бази даних споживачів постачальника, особовому рахунку Споживача присвоєно № 68.

Згідно умов п. 1.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Умови Договору відповідають вимогам Закону та ПРРЕЕ.

Розділом 4 ПРРЕЕ передбачений Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, відповідно до якого, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги оператора системи оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Відповідно до п. 4.5. Договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій Споживачем.

Відповідно до п. 4.2. Комерційної пропозиції, оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до п. 5.1. Комерційної пропозиції, Споживач самостійно формує розрахункові документи (рахунок, акт приймання-передачі) в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 5 днів після закінчення розрахункового періоду.

Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет».

Розрахункові документи можуть бути роздруковані Постачальником та отримані Споживачем у відповідному енергоофісі Постачальника.

У разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, у встановлені цією комерційною пропозицією строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.

Згідно пп. 1 п. 5.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно пунктів 4.3., 4.13., 5.1.2.30. ПРРЕЕ, обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. виконує відповідний оператор систем розподілу (далі ОСР).

За грудень 2023 Споживач спожив електричну енергію на суму 398 649,92 грн.

Позивачем, з метою підтвердження спожитих Відповідачем обсягів електричної енергії, було направлено лист оператору системи розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з проханням перевірити та підтвердити спожиті за період грудня 2023 року обсяги електричної енергії. Відтак, Постачальником було отримано довідку про обсяги розподіленої електричної енергії по EIC-коду точки комерційного обліку об`єкту Споживача.

Постачальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором, зокрема протягом періоду грудня 2023 року поставив електричну енергію в об`ємах 66 540 кВт-год на суму 398 649,92 грн з ПДВ.

22.01.2024 р. Постачальником було видано рахунок про сплату заборгованості за період грудня 2023 р. та встановлено термін сплати рахунку до 29 січня 2024 р.

За грудень 2023 року Відповідачем за споживання електричної енергії Позивачу було сплачено 56 974,64 грн.

З метою досудового врегулювання погашення виниклої заборгованості, Споживачу у березні 2024 року була направлена вимога про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію та повторно направлений рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив частину основної заборгованості в розмірі 7 000,00грн., про що свідчать платіжні інструкції № 1045 від 17.05.2024 та № 1054 від 06.06.2024р.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі в частині заборгованості за спожиту електроенергію за грудень 2023 року в розмірі 7 000,00грн.

В своєму відзиві на позовну заяву відповідач погоджується з позовними вимогами позивача.

Згідно з частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Станом на сьогоднішній день заборгованість складає 334 675,28грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3 % річних в розмірі 2 380,52 грн. за період з 30.01.2024 по 23.04.2024 та інфляційних втрат в розмірі 2 738,53грн. за період з лютого 2024р. по березень 2024р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню 3 % річних в розмірі 2 380,52 грн. за період з 30.01.2024 по 23.04.2024 та інфляційних втрат в розмірі 2 738,53грн. за період з лютого 2024р. по березень 2024р.

Щодо розподілу судового збору.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру (346 794,33грн.), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 161,53грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 4 182,79грн. (платіжні інструкції № 3291890 від 23.01.2024р. на суму 2 668,79грн., № 3345571 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345559 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345569 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345570 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345553 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн.,) Отже поверненню підлягає 21,26грн., за клопотанням позивача.

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 7 000,00грн., сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу із державного бюджету у розмірі 84,00грн.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи, що заява про визнання позовних вимог подана відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, статті 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 038,76грн. судового збору; судовий збір у сумі 2 038,76грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету на підставі ухвали господарського суду.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині заборгованості за спожиту електроенергію за грудень 2023 року в розмірі 7 000,00грн.

Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Екосервіс", 51931, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул.Спортивна, буд.38, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", 49001, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, буд.4Д, заборгованість за спожиту електроенергію за грудень 2023 року в розмірі 334 675,28грн., 3 % річних в розмірі 2 380,52 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 738,53грн. та судовий збір в розмірі 2 038,76грн..

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", 49001, м.Дніпро, вул.Січових стрільців, буд.4Д, з Державного бюджету України 2 038,76грн. судового збору, перерахованого платіжними інструкціями № 3291890 від 23.01.2024р. на суму 2 668,79грн., № 3345571 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345559 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345569 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345570 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., № 3345553 від 28.02.2024р. на суму 302,80грн., про що винести ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.06.2024

Суддя С.П. Панна