ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.06.2024 м. ДніпроСправа № 904/2149/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім ЗМЗ" смт. Ясіння Рахівського району Закарпатської області

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 134416грн80коп та пені в розмірі 2056грн58коп

Новікова Р.Г.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім ЗМЗ» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 134416грн80коп, пені в розмірі 2056грн58коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати вартості товару, поставленого на підставі договору про закупівлю №23336 від 09.10.2023.

Позивач вказав, що на виконання договору №23336 від 09.10.2023 поставив відповідачу товар відповідно до видаткової накладної №РН-0000064 від 10.11.2023 на суму 134416грн80коп.

Позивач повідомив про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 17.11.2023 податкової накладної №3 за видатковою накладною №РН-0000064 від 10.11.2023.

Позивач послався на пункт 4.1 договору №23336 від 09.10.2023 та вказав, що відповідач мав оплатити вартість отриманого товару до 12.12.2023. на момент подання позову відповідач не сплатив суму боргу в розмірі 134416грн80коп.

На підставі пункту 7.5 договору №23336 від 09.10.2023 за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 2056грн58коп за період 13.12.2023 - 13.05.2024.

Позивач зазначив, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу складається з - 5000грн складання позову та 6000грн участь у судових засіданнях (орієнтовно два засідання). Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу надаватимуться додатково.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 суд прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) сторін за наявними матеріалами.

Суд роз`яснив відповідачу право у строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, він має право надати заяву з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в строк протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з довідками Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 20.05.2024 доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 20.05.2024 о 19:21.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином 21.05.2024 відповідач отримав ухвалу суду від 20.05.2024.

На адресу суду 21.05.2024 надійшло сформоване в системі «Електронний суд» клопотання відповідача про залишення позову без руху, оскільки позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

На адресу суду 22.05.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача про наявність у позивача оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додані до позову.

Таким чином у суду відсутні підстави для залишення позову без руху.

На адресу суду 24.05.2024 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач вказав про наявність підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. На думку відповідача, розгляд справи №904/2149/24 в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін може призвести до унеможливлення захисту відповідачем своїх прав під час розгляду справи та обґрунтування своєї правової позиції щодо позовних вимог.

Також відповідач зазначив, що у разі відмови судом у задоволенні заперечень та продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, просить розглядати справу №904/2149/24 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду 24.05.2024 надійшов сформований в системі «Електронний суд» відзив відповідача про незгоду із заявленими вимогами.

Відповідач послався на пункт 4.2 договору №23336 від 09.10.2023 та вказав про відсутність у видатковій накладній №РН-000064 від 10.11.2023 та рахунку-фактури №СФ-0000063 від 10.11.2023 коду товару згідно УКТ ЗЕД. Тому ці документи оформлені неналежним чином.

Відповідач звернув увагу, що рахунок-фактура №СФ-0000063 від 10.11.2023 містить посилання на договір №23336 від 09.11.2023, хоча спірним в даній справі є договір про закупівлю №23336 від 09.10.2023.

Відповідач зазначив, що позивач не долучив до позовної заяви товарно-транспортні накладні та не описав у позові виконання ним обов`язку з передачі відповідачу документів щодо якості на товар згідно з пунктом 5.2 договору.

Відповідач наполягає на передчасності пред`явлення позову. Підпунктом 6.2.5 пункту 6.2 договору №23336 від 09.10.2023 замовнику надано право залишити рахунок постачальника без здійснення оплати в разі ненадання або неналежного оформлення товаросупровідних документів, поставки неякісного, некомплектного товару. Тому виконання зобов`язання відповідачем (оплата товару) відстрочене на час прострочення позивача (надання неналежним чином оформлених товаросупровідних документів).

Відповідач також вказав про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження дати фактичної реєстрації податкової накладної №3 від 10.11.2023 (квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня).

Відповідач повідомив про намір надати додаткові обґрунтовані заперечення щодо заявлених до стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу у випадку надання позивачем доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.

На адресу суду 28.05.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» відповідь позивача на відзив про незгоду з доводами відповідача.

Позивач вказав, що відповідач не надав акти щодо виявлених дефектів товару/документів. Акти про відсутність документів не складались. Представник постачальника не викликався, претензії не надходили. Відповідач від приймання товару не відмовився.

Позивач зазначив, що в пункті 4.2 договору №23336 від 09.10.2023 сторони договору встановили конкретний строк виконання зобов`язання, зі спливом якого, відповідач має оплатити товар. Надані первинні документи, складені між сторонами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є такими, що підтверджують здійснення господарських операцій з постачання позивачем товару відповідачу. Відповідач не направляв на адресу позивача претензій щодо наданих документів за здійсненими поставками направлено. Факт належної поставки засвідчений обома сторонами, шляхом підписання та скріплення печатками видаткової накладної РН-0000064 від 10.11.2023.

Позивач вказав про відсутність з боку відповідача заперечень з отримання податкової накладної та порушення строків її надання позивачем.

До відповіді на відзив позивач долучив квитанцію від 17.11.2023про реєстрацію податкової накладної №3 від 10.11.2023.

На адресу суду 30.05.2024 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення відповідача на відповідь на відзив.

Відповідач вказав про обов`язок позивача довести виконання ним всіх дій, передбачених пунктом 4.2 договору (у тому числі щодо передання відповідачу документів якості на товар). Матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідач зазначив, що стаття 666 Цивільного кодексу України наділяє покупця правом, а не покладає на нього обов`язок, встановити розумний строк для передання йому приналежностей до товару та документів, що стосуються товару. Пунктами 4.2, 5.2, 6.3.3. договору передбачений обов`язок позивача надавати відповідачу належним чином оформлену товаросупроводжувальну документацію (видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, документи, що підтверджують якість товару) при кожній поставці товару.

Відповідач наполягав на тому, що відкладальний строк оплати товару в 30 календарних днів з дати поставки товару безпосередньо пов`язується з виконанням позивачем таких дій - передання відповідачу оригіналу рахунку; реєстрація податкової накладної; своєчасне надання позивачем належним чином оформлених (із зазначенням коду товару згідно УКТ ЗЕД) рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної та документів щодо якості на товар. Обов`язок з оплати товару виникає не раніше дати реєстрації податкової накладної.

Відповідач пояснив, що в пункті 4.2 договору сторони узгодили зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД в рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній. В чинному законодавстві відсутня заборона зазначати будь-які інші реквізити в первинних документах на розсуд сторін.

Відповідач звернув увагу, що докази реєстрації податкової накладної №3 від 10.11.2023 (відповідна квитанція) мала бути подана позивачем разом із позовною заявою.

На адресу суду 10.06.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача про долучення доказів - договору №03-01/24 від 03.01.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «Торгівельний дім ЗМЗ» та АО «Діалог». У заяві також вказано, що акт всіх виконаних робіт може бути складено та підписано лише після винесення судом рішення у справі. Тому цей акт надаватиметься суду пізніше.

Розглянувши заперечення відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного так і загального), учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з частинами 1-3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином позивач і відповідач мають право (і суд надає їм таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 8 статті 250 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження жодним чином не позбавляє відповідача права доводити свою правову позицію по суті спору та надати всі докази, які він вважає за необхідне подати, у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач у заяві не навів обґрунтування, чому повне та всебічне встановлення обставин справи неможливе шляхом дослідження та оцінки наданих сторонами доказів та письмових пояснень.

У випадку подання учасниками справи заяв по суті (відзив, відповідь на відзив, заперечень) у порядку та у строки, встановлені ухвалою суду та нормами Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи по суті судом буде надана оцінка зазначеним у вказаних документах обставинам, а також доданим доказам на підтвердження викладених доводів.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи №904/2149/24 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, суд відмовляє у його задоволенні.

Згідно з частиною 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

В даному випадку предметом позову є стягнення суми в загальному розмірі 136473грн38коп, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302800грн). Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Керуючись нормами статей 12, 169, 170, 232, 233, 234, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху.

Відмовити у задоволенні заперечень відповідача щодо розгляду справи №904/2149/24 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи №904/2149/24 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Г. Новікова