УХВАЛА

м. Київ

11.06.2024Справа № 910/7194/24

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Київської міської організації Федерації боксу України про забезпечення позову до подачі позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Київська міська організація Федерації боксу України

відповідач: Всеукраїнська громадська організація "Федерація боксу України"

Представники: не викликались

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Київської міської організації Федерації боксу України про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єктам державної реєстрації (Міністерство юстиції України, територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі), державним реєстраторам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, у тому числі, державним реєстраторам Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), нотаріусам, особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження на внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних особі та громадських формувань, проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань реєстраційні дії стосовно Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" щодо внесення змін або відомостей про керівника юридичної особи; змін фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; змін або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів громадського формування; відомості про кінцевого бенефіціарного власника; зміни до установчих документів, на підставі рішень, оформлених протоколом Позачергової Конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" від 08 червня 2024 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2023 у справі № 910/14451/22, що залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2021 у справі № 910/14451/22, було встановлено, що Позачергова конференція проведена 22.02.2022 з порушенням Статуту стосовно її скликання та без кворуму, при цьому прийняті на ній рішення були скасовані внутрішнім органом громадської організації (відповідно до статті 30 Статуту), що визначена Статутом та здійснює правосуддя в системі організації, а саме рішенням Контрольно-дисциплінарної комісії від 10.06.2022, яке не було оскаржено в Спортивному арбітражному суді м. Лозанна (Швейцарія) у порядку, передбаченому Статутом, таким чином прийняті на конференції рішення, які стали підставою для вчинення оскаржуваної Реєстраційної дії Реєстратором не мають правових наслідків, у тому числі, для внесення змін у ЄДР стосовно організації.

Таким чином, за твердженням заявника, враховуючи, що усі рішення, прийняті на Позачерговій конференції Федерації боксу України від 22.02.2022 були скасовані та визнанні недійсними Контрольно-дисциплінарною комісією Федерації боксу України від 10.06.2022, то вони не породили жодних правових наслідків з дня їх прийняття, що також встановлено судом.

Оскільки, на підставі цих рішень формувались органи управління Федерації боксу України, а ці рішення є недійсними з моменту їх прийняття, то всі подальші позачергові Конференції ФБУ скликались та проводились не уповноваженими на те особами.

Проте, незважаючи на існування рішень діючої Контрольно-дисциплінарної комісії Федерації боксу України від 10.06.2022 та 09.08.2022, якими результати попередніх Конференції від 22.02.2022 та 09.08.2022 були скасовані, а також судового рішення у справі № 910/14451/22 від 21.06.2023, яким було скасовано реєстраційну дію та рішення державного реєстратора, і повернуто запис про Продивуса В.С. як Президента ФБУ у реєстр, проводиться ще одна Позачергова конференція Федерації боксу України.

18.04.2024 неуповноваженим Виконкомом Федерації боксу України проведено засідання, на якому було затверджено:

- Проведення Позачергової Конференції ФБУ 08 червня 2024 року у місті Житомир за адресою вулиця Перемоги 24, Концерт-Холл, о 12.00, реєстрація делегатів об 11.00;

- Порядок денний до Позачергової Конференції:

1. Про припинення повноважень діючого Президента Федерації боксу України;

2. Про обрання Президента Федерації боксу України.

- Призначити головуючого на Позачергову Конференцію Федерації боксу України 08 червня 2024 року, Генерального Секретаря Федерації боксу України, Дмитра Єлисєєва.

08.06.2024 відбулась Позачергова Конференція Федерації боксу України за результатом якої було обрано Президентом Федерації боксу України Ільченко Олега Юрійовича, про що свідчить інформація із веб-сторінки Федерації боксу України.

Київська міська організація Федерації боксу України як місцевий осередок Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" вважає, що рішення про обрання Президентом Федерації боксу України Ільченко Олега Юрійовича на черговій Позачерговій Конференції Федерації боксу України є недійсним з підстав того, що воно не відповідає нормам чинного законодавства та Статуту Федерації боксу України, а також порушено норми чинного законодавства та Статуту Федерації боксу України під час скликання та проведення цієї Позачергової Конференції Федерації боксу України.

З огляду на вищевикладене, Київська міська організація Федерації боксу України має намір звернутися до суду з вимогами про визнання недійсним рішення Позачергової конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України", що оформлене протоколом від 08.06.2024. Відтак, на думку заявника, проведення нових реєстраційних дій на підставі рішень, нелегітимних органів управління ФБУ, оформлених протоколом від 08 червня 2024 року, прийнятих з порушенням прав Київської міської організації Федерації боксу України та з порушенням Статуту Федерації боксу України, призведе до необхідності в оскарженні цих реєстраційних дій, у разі їх вчинення, що призведе до необхідності у поданні нових позовів, що суперечить господарському судочинству та є неефективним способом захисту Київської міської організації Федерації боксу України своїх прав, у зв`язку з чим заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єктам державної реєстрації проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань реєстраційні дії на підставі рішень, оформлених протоколом Позачергової Конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" від 08 червня 2024 року.

Розглянувши подану Київською міською організацією Федерації боксу України заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (перша підстава) або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (друга підстава). При цьому, достатнім є наявність однієї з зазначених підстав, щоб дійти висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).

Отже, якщо особа звернулася до суду по захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, то виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (див. пункт 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті як запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, так і забезпечити можливість ефективного (раціонального) захисту прав позивача, у разі, якщо не вжиття таких заходів в подальшому може суттєво утруднити для позивача (заявника) відновлення порушеного права.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, аналізуючи положення чинного процесуального господарського законодавства, в системному аналізі з обов`язковими нормами міжнародного права, суд приходить до висновку, що для вжиття заходів до забезпечення позову існує декілька визначених законом передумов.

Однією з умов (підстав) застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Другою самостійною умовою (підставою) для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В даному спорі, який за своєю суттю є немайновим, підлягає оцінці саме друга підстава щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову судом, а саме чи невжиття заходів забезпечення позову зможе істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, заходами, визначеними пунктами 1- 9 вказаної статті, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Частиною 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено заборони, які встановлені суду, щодо вжиття конкретних заходів до забезпечення позову в корпоративних правовідносинах.

Так, відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Оскільки, суд вважає, що даний спір щодо управління та діяльності громадської організації за своїм змістом наближений до спору щодо корпоративних правовідносин, оскільки стосується оскарження прийнятого рішення юридичної особи - громадської організації у сфері управлінських відносин, то суд має перевірити, чи захід забезпечення позову, про який просить заявник не підпадає під заборону, встановлену частиною 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України та чи відповідають такі заходи пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що підставою для відмови у державній реєстрації є те, що у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії. Отже, вищезазначеним законом України передбачений такий вид заходу забезпечення позову як заборона проведення реєстраційної дії, що узгоджується з нормою пункту 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд враховує, що в даному випадку заявник просить про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій на виконання оскаржуваного рішення органу управління громадської організації, що є предметом спору у справі, а тому суд вважає, що такий вид забезпечення позову не підпадає під заборону, встановлену пунктом 4 частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Не зважаючи на те, що суду разом з матеріалами позовної заяви і не було надано оскаржуваного рішення Позачергової Конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України", що оформлені протоколом від 08.04.2024, через відсутність його у позивача, проте до позовної заяви позивачем додано витяг з протоколу № 1 Виконкому Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" від 18.04.2024 з порядком денним Позачергової конференції Федерації боксу України, яку планується провести 08.06.2024 (9 питання) та оголошення зі сторінки соціальної мережі Facebook Федерації Боксу України, з яких вбачається зміст прийнятих рішень на конференції, проведеній 08.06.2024, зокрема щодо обрання Олега Ільченко на пост Президента Федерації боксу України, тощо

За таких обставин, заборона вчинення конкретних реєстраційних дій, які стосуються прийнятих рішень позачергової Конференції, проведеної 08.06.2024, яке оформлено відповідним протоколом, повністю узгоджується з предметом спору у даній справі, і судом зазначається про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій щодо відповідача у справі, які можуть бути вчинені на виконання оскаржуваного у даній справі рішення.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального та ефективного захисту прав позивача, у разі задоволення позовних вимог.

В аспекті наведеного вище, суд враховує, що на даний час господарським судом вже розглядаються справи № 910/14451/22 та № 910/14618/23 щодо оскарження дій державного реєстратора про вчинення реєстраційних записів про зміну складу керівних органів Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України", що свідчить про можливість збільшення кількості переданих на вирішення суду спору щодо одних і тих самих по суті спірних правовідносин (спору щодо правомочності органів управління Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України"), а отже існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що можливе не інакше як шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії на виконання оскаржуваного рішення, зокрема, і щодо зміни керівних органів відповідача у справі.

Отже, на даній стадії заборона вчинення конкретних реєстраційних дій щодо юридичної особи (відповідача), які можуть бути вчинені на підставі оскаржуваного у даній справі рішення, будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача, у разі визнання судом обґрунтованими позовних вимог та задоволенні позову, недопущення вчинення дій, які потягнуть необхідність подачі нових позовів, оскільки обраний спосіб захисту у даній справі не буде ефективним.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення конкретних реєстраційних дій на виконання оскаржуваного рішення Конференції ФБУ жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідача, адже такі заходи мають тимчасовий характер та фіксують наявний стан керівних органів відповідача, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, на момент розгляду спору, що не перешкодить відповідача у здійсненні його статутної та економічної діяльності юридичної особи за наявного складу керівних органів, проте такий захід забезпечення позову здатний запобігти розширенню пред`явлених позовних вимог, колу учасників справи, зокрема відповідачів та буде сприяти забезпеченню принципу судочинства щодо ефективного захисту прав в судовому процесі.

Разом з тим, суд зазначає, що викладена в прохальній частині заяви про забезпечення позову вимога про заборону вчинення реєстраційних дій щодо зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника відповідача не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог закону (закон України "Про громадські об`єднання" та Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") у громадської організації кінцевий бенефіціарний власник (контролер) відсутній, про що зазначено також і у відомостях ЄДРПОУ.

Згідно із частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви Київської міської організації Федерації боксу України про забезпечення позову.

При цьому, суд, з врахуванням приписів статті 141 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Київської міської організації Федерації боксу України задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом Київської міської організації федерації боксу України до Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" про визнання недійсним рішення Позачергової конференції Всеукраїнська громадська організація "Федерація боксу України", оформленого протоколом від 08.06.2024 заборони будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єктам державної реєстрації (Міністерство юстиції України, територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі), державним реєстраторам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, у тому числі, державним реєстраторам Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), нотаріусам, особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження на внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних особі та громадських формувань, проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань реєстраційні дії стосовно Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" щодо внесення змін або відомостей про керівника юридичної особи; змін фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; змін або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів громадського формування; зміни до установчих документів, на підставі рішень, оформлених протоколом Позачергової Конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" від 08 червня 2024 року.

3. В задоволенні заяви в частині вжиття заходів до забезпечення шляхом заборони вчинення (проведення) реєстраційної дії щодо зміни відомостей кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи відмовити.

4. Боржником за даною ухвалою є Всеукраїнська громадська організація "Федерація Боксу України" (01034, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51/53, офіс 54; ідентифікаційний код 21685290).

5. Стягувачем за даною ухвалою є Київська міська Організація Федерації Боксу України (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 8; ідентифікаційний код 36002484)

6. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 11.06.2024, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 11.06.2027.

Суддя Наталя Плотницька