ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/632/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Кончаренко В.Ю.

та за участю:

розпорядника майна - Безпалого С.О.

представника ПрАТ "Харківенергозбут" - Шевченко Д.В.

представника боржника - Сало К.Ф.

розглянувши заяву ПрАТ "Харківенергозбут" (вх.№ 11745 від "03" травня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника у справі

за заявою Фізична особа-підприємець Хоменко Олена Олександрівна
про визнання банкрутом Приватне акціонерне товариство "Харківський велосипедний завод"
розпорядник майна - арбітражний керуючий Безпалий С.О.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Хоменко Олена Олександрівна звернулася до Господарського суду Харківської області із заявою про відкриття провадження провадження у справі про визнання банкрутом Приватне акціонерне товариство "Харківських велосипедний завод" ().

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 28.02.2024 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/632/24 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватне акціонерне товариство "Харківський велосипедний завод", .

08.04.2024 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Судової влади України (Вищого господарського суду України) про відкриття справи про банкрутство боржника - Приватного акціонерного товариства Харківський велосипедний завод ().

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом надійшла заява ПрАТ "Харківенергозбут" (вх.№ 11745 від "03" травня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника Приватне акціонерне товариство "Харківський велосипедний завод" в розмірі 1 501 596 грн. 05 коп. підтвердженої заборгованості та включити до реєстру вимог кредиторів:

1 286 246 грн. 78 коп. - заборгованість зі сплати електричної енергії, 3% річних, інфляційних втрат, та судового збору за судовими рішенням про стягнення (що підлягає зарахуванню до четвертої черги погашення вимог кредиторів, з яких 1 175 892 грн. 29 коп. борг за електроенергію, 30 062 грн. 96 коп. 3% річних, 69 255 грн. 76 коп. інфляційних втрат та 11 035 грн. 77 коп. судового збору, стягнутого в межах судових справ);

215 349 грн. 27 коп. - штрафні санкції - пеня (що підлягає зарахуванню до шостої черги погашення вимог кредиторів);

а також 6 056 грн. 00 коп. - судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами (що підлягає зарахуванню до першої черги погашення вимог кредиторів).

Згідно з абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 06.05.2024 заяву ПрАТ "Харківенергозбут" було прийнято до розгляду в попередньому засіданні.

Частиною другою статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Розпорядником майна грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" визнані частково, відповідно до повідомлення (звіт вх. №13501 від 24.05.2024).

Боржником грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" визнані частково, відповідно до заяви (вх. №14975 від 10.06.2024).

ПрАТ "Харківенергозбут" надані заперечення на повідомлення боржника про розгляд його грошових вимог.

Представником ПрАТ "Харківенергозбут" в судовому засіданні підтримані грошові вимоги до боржника в повному обсязі.

Розглянувши заяву ПрАТ "Харківенергозбут" з грошовими вимогами до боржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

03.05.2024, тобто у строк, встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до суду надійшла заява ПрАТ "Харківенергозбут" (вх. № 11745 від "03" травня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника Приватне акціонерне товариство "Харківський велосипедний завод" в розмірі 1 501 596 грн. 05 коп. підтвердженої заборгованості та включити до реєстру вимог кредиторів:

1 286 246 грн. 78 коп. - заборгованість зі сплати електричної енергії, 3% річних, інфляційних втрат, та судового збору за судовими рішенням про стягнення (що підлягає зарахуванню до четвертої черги погашення вимог кредиторів, з яких 1 175 892 грн. 29 коп. борг за електроенергію, 30 062 грн. 96 коп. 3% річних, 69 255 грн. 76 коп. інфляційних втрат та 11 035 грн. 77 коп. судового збору, стягнутого в межах судових справ);

215 349 грн. 27 коп. - штрафні санкції - пеня (що підлягає зарахуванню до шостої черги погашення вимог кредиторів);

а також 6 056 грн. 00 коп. - судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами (що підлягає зарахуванню до першої черги погашення вимог кредиторів).

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши вимоги заяви, судом було встановлено наступне.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 (дал - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії споживачу за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ Харківенергозбут, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312, та на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до статті 4 Закону України Про ринок електричної енергії (далі Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.

Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

У відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ Харківенергозбут zbutenergo.kharkov.ua.

Згідно з п.п. 3.2.5 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання. У відповідності до п 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Статтею 181 Господарського кодексу України внормовано, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержиш проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

У відповідності до п.п. 4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку на підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п 9.1 1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними комерційного обліку електричної енергії між адміністратором комерційного обліку, постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ «Харківенергозбут» проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показників приладу обліку від оператора системи розподілу в порядку передбаченому умовами договору.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, та тим фактом, що ПрАТ "Харківський велосипедний завод" фактично було продовжено споживання електричної енергії за двома особовими рахунками та здійснено оплату рахунків за спожиту електричну енергію, між споживачем та ПрАТ Харківенергозбут були фактично укладено:

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 243 від 01.01.2019 (далі - Договір № 243) на умовах Комерційної пропозиції № 6 для малих непобутових споживачів;

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 14128 від 01.01.2019 (далі - Договір № 14128) на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів. Дані про Споживача передані від попереднього постачальника АТ Харківобленерго.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За нормами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 ГК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За нормами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок такої сплати.

Так, 01.01.2019 у відповідності до вимог діючого законодавства між боржником та ПрАТ Харківенергозбут був укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 243 від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції № 6 для малих непобутових споживачів.

Згідно п. 2.1 Договору № 243 - постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору № 243 - розрахунковий період становить календарний місяць. Пунктом 5.9 Договору передбачено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Пунктом 5.13 Договору № 243 передбачено, що споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплаті в комерційній пропозиції. Умовами п. 3 Публічної комерційної пропозиції № 6 передбачено розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Відповідно до п. 4 Публічної комерційної пропозиції № 6 - рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 6 до Договору № 243, передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу.

- 3 % річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Суми пені, 3 % річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

01.01.2019 у відповідності до вимог діючого законодавства між боржником та ПрАТ Харківенергозбут був укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 14128 від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів. Згідно п. 2.1 Договору № 14128 - постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5.8 Договору № 14128 - розрахунковий період становить календарний місяць. Пунктом 5.9 Договору передбачено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. Пунктом 5.13 Договору № 14128 передбачено, що споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплаті в комерційній пропозиції. Умовами п. 3 Публічної комерційної пропозиції № 1 передбачено розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період.

Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію що включає в себе ціну на постачання електричної енергії і розподіл електричної енергії на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за відповідний попередній період. Попередня оплата здійснюється Споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду. Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду. Відповідно до п. 4 Публічної комерційної пропозиції № 1 - рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 6 до Договору № 243, передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції.

Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу.

- 3 % річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3 % річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Суми пені, 3 % річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

З поданих до суду доказів вбачається наступне.

ПрАТ Харківенергозбут як Постачальник, виконав свої зобов`язання по Договорам від 01.01.2019 № 243 та № 14128 у повному обсязі.

Проте Боржником умови Договорів щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені Договором строки не виконано, внаслідок чого у Боржника утворилась заборгованість зі сплати вартості електричної енергії за значний період.

При цьому, нараховані ПрАТ Харківенергозбут відповідно до умов договорів, пеня, 3% річних та інфляційні втрати також не були сплачені боржником.

Кредиторські вимоги ПрАТ Харківенергозбут до Боржника складають 1 501 596,05 гривень, які складаються з основної заборгованості у розмірі 1 286 246,78 гривень (що складається з боргу за електричну енергію у розмірі 1 175 892,29 гривень, 3% річних у розмірі 30 062,96 гривень, інфляційних втрат у розмірі 69 255,76 гривень та судового збору, стягнутого в межах судових справ, у розмірі 11 035,77 гривень) та штрафних санкцій (пені) у розмірі 215 349,27 гривень.

Вказана заборгованість Боржника, виникла за наслідками порушення останнім умов: Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 243 від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції № 6 для малих непобутових споживачів. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 14128 від 01.01.2019 на умовах Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів.

При цьому, за Договором № 243 від 01.01.2019 загальна заборгованість складає 859 149,29 гривень, а за Договором № 14128 від 01.01.2019 загальна заборгованість складає 642 446,76 гривень.

У той же час, загальна заборгованість з нарахованих конкурсних вимог складає 643 123,59 гривень, а з безспірних конкурсних вимог - 858 472,46 гривень.

Детальні розрахунки заборгованості додані кредитором до заяви та перевірені судом:

Згідно рахунків за електричну енергію та актів приймання-передачі електричної енергії Боржнику за Договором № 243 за період з вересня 2023 року по березень 2024 року було продано електричну енергію на загальну (з ПДВ) суму 213 074,40 гривень.

За несвоєчасне виконання договірних зобов`язань Кредитором нараховані:

пеня у розмірі 48 929,71 гривень за період з вересня 2023 року по 07.04.2024;

3% річних у розмірі 9 506,82 гривень за період з вересня 2023 року по 07.04.2024;

інфляційні втрати у розмірі 17 282,34 гривень за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Всього конкурсної заборгованості за період з вересня 2023 року по 07.04.2024 нараховано 288 793,27 гривень.

Також, за боржником рахується й інша заборгованість перед Кредитором, яка була раніше стягнута за судовим рішенням у справі № 922/5394/23 (що набрало законної сили), однак так і не була погашена. Так, зокрема судовим рішенням було стягнуто 570 356,02 гривень, з яких:

борг за електроенергію 467 786,56 гривень;

пеня 67 787,31 гривень;

3% річних 6 890,43 гривень;

інфляційні втрати 21 128,61 гривень;

судовий збір за подання позову 6 763,11 гривень.

Згідно рахунків за електричну енергію та актів приймання-передачі електричної енергії Боржнику за Договором № 14128 за період з березня 2023 року по лютий 2024 року було продано електричну енергію на загальну (з ПДВ) суму 238 453,16 грн.

Разом з тим, за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань Кредитором нараховані: пеня у розмірі 79 898,17 гривень за період з березня 2023 року по 07.04.2024;

3% річних у розмірі 12 035,80 гривень за період з березня 2023 року по 07.04.2024;

інфляційні втрати у розмірі 23 943,19 гривень за періоди з березня 2023 року по липень 2023 року та з жовтня 2023 року по квітень 2024 року.

Всього конкурсної заборгованості за період з березня 2023 року по 07.04.2024 нараховано 354 330,32 гривень.

Також, за боржником рахується й інша заборгованість перед Кредитором, яка була раніше стягнута за судовим рішенням у справі №922/2819/23 (що набрало законної сили, однак так і не була погашена. Так, зокрема судовим рішенням було стягнуто 288 116,44 гривень, з яких:

борг за електроенергію 256 578,17 гривень;

пеня 18 734,08 гривень;

3% річних 1 629,91 гривень;

інфляційні втрати 6 901,62 гривень;

судовий збір за подання позову 4 272,66 гривень.

Суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вимоги Кредитора до Боржника за судовим рішенням у справі №922/2819/23 в сумі 288 116,44 гривень та за судовим рішенням у справі № 922/5394/23в сумі 570 356,02 гривень є безспірними.

Щодо заявлених вимог Кредитора в частині нарахованої пені в сумі 48 929,71 грн за договором №243 та в сумі 79 898,17 грн за договором № 14128 (всього 128 827,88 грн). суд зазначає наступне.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті 193, частина 1 статті 216 та частина 1 статті 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій, згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України, є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України). Так, відповідно до статей 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 6 до Договору № 243, передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції. Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 5 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 332 від 25.02.2022 (в редакції від 27.02.2022) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». В подальшому, відповідно до п. 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 332 від 25.02.2022 (в редакції від 26.04.2022) вирішено на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Тобто, до 26.04.2022 постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 року передбачала рекомендацію щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, а вже після 26.04.2022 постановою встановлено чітку заборону нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Як вбачається з представлених розрахунків пені, вона повністю нарахована після 26.04.2022 року, що суперечить постанові НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 року (в редакції від 27.02.2022 та 26.04.2022).

Судом враховано, що постановою ОП КГС від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 у справі № 911/1359/22 в оскаржуваній частині щодо вимог про стягнення пені у розмірі 17 933 524,59 грн залишено без змін. При цьому, судом першої інстанції, що підтверджено судом апеляційної інстанції, відмовлено у задоволенні вимог про стягнення пені на підставі постанови НКРЕКП.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відхилення грошових вимог ПрАТ "Харківенергозбут" в частині стягнення пені в сумі 128 827,88 грн.

Щодо заперечень боржника про визнання грошових вимог в частині 3% річних та інфляційних, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у постанові від 12 квітня 2017 року по справі №3-1462гс16 зазначив, що порушення відповідачем строків розрахунків за отриманий товар, що встановлені договором поставки, є підставою для нарахування платежів, передбачених ст. 625 ЦК України, а наявність форс-мажору не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Верховний Суд України підкреслив, що платежі, встановлені ст.625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також Верховний Суд України відмітив, що ст.617 ЦК України встановлені загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Отже, Верховний Суд України розв`язуючи спір застосовує принцип права щодо пріоритету спеціальної норми над загальною.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 3-1195гс16.

14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних, де визначив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми 3% річних, інфляційних та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 27.05.2019 по справі №910/20107/17, від 21.05.2019 по справі №916/2889/13, від 16.04.2019 по справам №922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі №910/1389/18, від 14.02.2019 по справі №922/1019/18, від 22.01.2019 по справі №905/305/18, від 21.05.2018 по справі №904/10198/15, від 02.03.2018 по справі №927/467/17.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними та здійснено у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства.

Водночас, відповідно до ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за Договором погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені Договором строки здійснення оплати за поставлену йому електричну енергію.

Індекс інфляції та три проценти річних, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, інфляція та проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання.

При цьому, ст. 617 ЦК України встановлені загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст.625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву ПрАТ "Харківенергозбут" задовольнити частково та визнати грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до боржника в розмірі 1 372 768,17 грн які складаються з:

- заборгованості за договором №243 від 01.01.2019 в сумі 213 074,40 грн основної заборгованості, 9 506,82 грн нарахованих 3% річних, 17 282,34 грн інфляційних, 570 356,02 грн, стягнутих за рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/5394/23;

- заборгованості за договором №14128 від 01.01.2019 в сумі 238 453,16 грн основної заборгованості, 12 035,80 грн нарахованих 3% річних, 23 943,19 грн інфляційних, 288 116,44 грн, стягнутих за рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/2819/23.

Грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до боржника в розмірі 128 827,88 грн нарахованої пені видхиляються судом.

Керуючись ст. 2, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73, 74, 232-234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ПрАТ "Харківенергозбут" (вх.№ 11745 від "03" травня 2024 р.) з грошовими вимогами до боржника частково.

Визнати грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" в розмірі 1 372 768,17 грн та вимоги в сумі 6 056,00 грн сплаченого судового збору за розгляд заяви.

Грошові вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" в розмірі 128 827,88 грн пені відхилити.

Зобов`язати розпорядника майна внести відомості щодо визнаних вимог ПрАТ "Харківенергозбут" до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 17.06.2024.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали суду складено та підписано - 18.06.2024.

Суддя Прохоров С.А.