ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
13 червня 2024 року Справа № 906/1379/15
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий суддя Мельник О.В.,
суддя Бучинська Г.Б.
суддя Василишин А.Р.
секретар судового засідання Стафійчук К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінвест" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1379/15
за позовом Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі:
1) Житомирської районної державної адміністрації;
2) Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінвест"
про розірвання договору оренди землі від 20.09.2005, зобов`язання привести земельну ділянку у придатний стан, зобов`язання повернути за актом прийому-передачі
за участю представників:
прокуратури - Гарбарук В.А.
позивача-1 - не з`явився,
позивача-2 - не з`явився,
відповідача - Сіра А.В.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.08.2023 у позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 07.08.2023 у справі №906/1379/15 скасовано. Позов залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 14.02.2024 касаційні скарги першого заступника Рівненської обласної прокуратури та ТОВ "Домінвест" задоволено. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №906/1379/15 скасовано, а справу передано до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 рішення Господарського суду Житомирської області від 07.08.2023 залишено без змін, апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури без задоволення. У задоволенні заяви ТОВ "Домінвест" про розподіл судових витрат від 11.12.2023 відмовлено.

03.06.2024 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ "Домінвест" щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якому останнє просить стягнути з Житомирської обласної прокуратури на його користь 75000,00 грн витрат, понесених у зв`язку з отриманням правничої допомоги адвоката у справі №906/1379/15 в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1,3 ст.244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що під час апеляційного перегляду даної справи відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (т.4 ст.65-71) заявляв про те, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Клопотання про прийняття додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат були подані відповідачем до Північно-західного апеляційного господарського суду 03.06.2024, тобто в межах строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України, з урахуванням ч.4 ст.116 ГПК України.

Відтак, колегією суддів встановлено дотримання відповідачем строків визначених у ч.8 ст.129 ГПК України, а тому його клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає розгляду судом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 вищевказане клопотання призначене до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Колегією суддів встановлено, що 12.06.2024 від Житомирської обласної прокуратури надійшли заперечення на клопотання ТОВ "Домінвест" про стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви вказує, що зазначений розрахунок часу, визначений адвокатом Сірою А.В. в акті приймання -передачі наданої правничої допомоги від 28.11.2023 для підготовки відзиву на апеляційну скаргу є завищеним, так як останній за своїм змістом є фактично копією письмових пояснень ТОВ "Домінвест", наданих в суді першої інстанції.

Окрім того, визначені в акті приймання-передачі послуги "підготовка до судового засідання та участь у ньому в суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу" не є самостійним видом адвокатських послуг, і охоплюється діями адвоката з підготовки процесуальних заяв, а витрачений на дорогу час ніяким чином не пов`язаний із розгляду справи, відтак їх включення в акт є необґрунтованим.

Також прокурор вважає недоведеною послугу "компенсація витрат на пальне", оскільки адвокатом не обґрунтовано та не надано доказів, яким автомобілем користувався останній та скільки літрів пального ним було витрачено.

Щодо витрат, які описані у акті приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29.05.2024, прокурор вказує, що відповідні дії з підготовки до судового засідання не є самостійним видом адвокатських послуг, відтак їх включення в розрахунок є необґрунтованими, так як і включення до витрат часу на дорогу (м.Житомир - м.Рівне, м.Рівне - м.Житомир).

Враховуючи вищевикладене, просить суд у разі задоволення клопотання ТОВ "Домінвест" про стягнення витрат на професійну правову допомогу зменшити їх розмір до 10250,00 грн.

У судове засідання, що відбулося 13.06.2024 з`явився прокурор, який просив суд відмовити в задоволенні клопотання ТОВ "Домінвест" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, однак у разі його задоволення просив зменшити їх розмір до 10250,00 грн.

Представник відповідача підтримала свої доводи, викладені у клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просила його задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, явку своїх повноважних представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про розгляд вказаного клопотання в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи визначені процесуальним законодавством строки розгляду заяви про прийняття додаткового рішення, приймаючи до уваги наявність в матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про призначене судове засідання, а також те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду вказаного клопотання за відсутності в судовому засіданні представників позивача -1 та позивача-2 за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши клопотання відповідача щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі та відповідно стягнення з Житомирської обласної прокуратури витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а також заяву Житомирської обласної прокуратури про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

Згідно з ч.1, 2 ст.16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1,2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі №826/1216/16 вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат" (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №910/1929/19 від 09.06.2022).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, ч.4 ст.126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

Колегія суддів зауважує, що принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем разом із клопотанням про розподіл судових витрат було подано до суду копії: 1)договору №30 про надання правової допомоги від 23.03.2023; 2)додаткову угоду №1 від 23.03.2023; 3)акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.11.2023; 4) платіжну інструкцію №3557 від 30.11.2023; 5) додаткову угоду №2 від 20.03.2024; 6)акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.05.2024; 7) платіжну інструкцію №3651 від 29.05.2024.

Матеріали справи також містять копію ордера серії АМ №1051573 від 23.03.2023 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Домінвест" адвокатом Сірою А.В. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №441 від 26.11.2007.

23.03.2023 між ТОВ "Домінвест" (клієнт) та адвокатом Сірою Аліною Василівною (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №30, згідно з п.1.1 якого адвокат зобов`язується надавати роз`яснення і консультації з питань господарського, адміністративного, кримінального права та процесу, а також виконувати необхідні юридично значимі дії щодо представництва і захисту законних прав та інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не виключно, судах усіх рівнів та спеціалізацій, органах прокуратури, правоохоронних органах, СБУ, НАБУ, у державних та приватних виконавців, банківських установах, страхових компаніях і т.ін., а клієнт зобов`язаний оплачувати таку правову роботу в порядку і розмірі, передбаченому у п.5 цього договору.

Предметом цього договору також охоплюється надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського, адміністративного та кримінального, конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. (п.1.2. договору)

Відповідно до п.5.1,5.2 договору, вартість надання правової допомоги адвокатом за цим договором визначається сторонами у відповідній додатковій угоді. Якщо крім надання правової допомоги, визначеної відповідною додатковою угодою, клієнт наполягатиме на додатковому об`ємі правової допомоги, сторони домовилися, що вартість надання правової допомоги адвоката за цим договором визначається сторонами на підставі фактично витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги клієнту, виходячи із погодинної тарифної ставки гонорару адвоката, наведеній у відповідній додатковій угоді.

До розрахунку вартості години роботи в неробочий час застосовується коефіцієнт "2" (погодинна ставка збільшується вдвічі). Вартість часу проїзду до клієнта або по його дорученнях, розраховується виходячи з погодинної ставки, помноженої на коефіцієнт "0,5".(п.5.3, 5.4 договору)

Пунктом 5.6, 5.8 договору, сторони передбачили, що після надання кожного об`єму правової допомоги, адвокат, згідно умов даного договору, надає клієнтові акт про надану правову допомогу (далі-Акт), в якому відображається надана правова допомога та загальна вартість наданої правової допомоги. Даний акт є підставою для здійснення клієнтом оплати, якщо інше не визначено сторонами у відповідній додатковій угоді. Оплата правової допомоги, наданої адвокатом за цим договором, здійснюється протягом 3 днів з моменту надання клієнту акту, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

Згідно п.1 додаткової угоди №1 від 23.03.2023, на виконання п.5.1 договору, сторони домовилися про здійснення оплати за надану правову допомогу у справі №906/1379/15 на підставі погодинної оплати. Вартість однієї години роботи адвоката встановлено у розмірі 2500 грн.

Для цілей цієї додаткової угоди сторони прирівнюють вартість участі адвоката у одному судовому засіданні до вартості однієї години роботи адвоката, визначеної у п.1 цієї додаткової угоди, незалежно від того, скільки фактично тривало таке судове засідання. У випадку, якщо судове засідання не відбулося не з ініціативи адвоката, таке засідання підлягає оплаті за ставкою 2500 грн. (п.2 додаткової угоди від 23.03.2023)

Сторони домовились, що оплата вартості перших 3 годин адвоката здійснюється клієнтом авансовим платежем на розрахунковий розрахунок адвоката протягом 3 днів з моменту укладання цієї додаткової угоди. У разі вичерпання суми попередньої оплати за правову допомогу, яка надається адвокатом, що підтверджується актом наданої правової допомоги, клієнт здійснює оплату наступних 3 годин роботи авансовим платежем на розрахунковий рахунок адвоката протягом 3 днів з моменту надання адвокатом акту наданої правової допомоги за попередній період. (п.3,4 додаткової угоди)

З акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.11.2023 вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №30 від 23.03.2023, адвокатом надано клієнту правову/правничу допомогу в повному обсязі, якісно та в строк:

1) 04.10.2023 / підготовка відзиву на апеляційну скаргу прокурора та направлення до суду і сторонам у справі / 5 год;

2) 23.10.2023 / підготовка до судового засідання та участь у ньому в суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу (м.Житомир - м.Рівне, м.Рівне - м.Житомир) / 5 год;

3) 23.10.2023 / компенсація витрат на пальне / 2500,00 грн;

4) 23.10.2023 / підготовка до судового засідання та участь у ньому в суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу (м.Житомир - м.Рівне, м.Рівне - м.Житомир) / 5 год.

Вартість надання правової/правничої допомоги (винагорода/гонорар), яку клієнт зобов`язаний сплатити адвокату становить, згідно умов договору та додаткової угоди до нього, 37500,00 грн з розрахунку 1 год роботи адвоката - 2500,00 грн. (п. 2 акта)

Пунктом 4 акта сторони погодили, що загальна вартість наданих послуг з урахуванням компенсації витрат на пальне складає 40000,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №3557 від 30.11.2023, ТОВ "Домінвест" здійснило оплату наданих послуг правової допомоги адвокату Сірій Аліні Василівні у сумі 40000,00 грн.

20.03.2024 ТОВ "Домінвест" та адвокат Сіра Аліна Василівна уклали додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги №30 від 23.03.2023, у п.1 якої сторони дійшли згоди про внесення змін до договору про надання правової допомоги №30 від 23.03.2023, а саме викладення п.6 договору в наступній редакції: "п.6.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором".

Інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ньому свої зобов`язання. (п.2 додаткової угоди №2)

З акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.05.2024, вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №30 від 23.03.2023, адвокатом надано клієнту правову/правничу допомогу в повному обсязі, якісно та в строк:

1) 08.04.2024 / підготовка до судового засідання та участь у ньому в суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу (м. Житомир - м. Рівне, м. Рівне - м. Житомир) / 5 год;

2) 30.04.2024 / підготовка до судового засідання та участь у ньому в суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу (м. Житомир - м. Рівне, м. Рівне - м. Житомир) / 5 год;

3) 27.05.2024 / підготовка до судового засідання та участь у ньому в суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу (м. Житомир - м. Рівне, м. Рівне - м. Житомир) / 5 год.

Вартість надання правової/правничої допомоги (винагорода/гонорар), яку клієнт зобов`язаний сплатити адвокату становить, згідно умов договору та додаткової угоди до нього, 37500,00 грн з розрахунку 1 год роботи адвоката - 2500,00 грн за надані послуги впродовж 15 год (п. 2 акта від 29.05.2024)

Пунктом 4 акта сторони погодили, що загальна вартість наданих послуг з урахуванням компенсації витрат на пальне складає 37500,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №3651 від 29.05.2024, ТОВ "Домінвест" здійснило оплату наданих послуг правової допомоги адвокату Сірій Аліні Василівні у сумі 37500,00 грн.

Оцінюючи наявність правових підстав для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції на загальну суму 75000,00 грн, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч.3 ст.237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону).

Згідно ч.1 ст.30 Закону, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19; п.127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст.30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Апеляційний суд також враховує, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 ГПК України (схожа правова позиція викладена у додаткові постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №824/20/23).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v.Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі заява №19336/04, п. 268 ).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Варто зазначити, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18)

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. (аналогічний висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі №922/2417/22).

Дослідивши наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 28.11.2023 колегія суддів вказує, що із зазначеної послуги у п.1 "підготовка відзиву на апеляційну скаргу прокурора та направлення до суду і сторонам справи" вбачається, що відзив ТОВ "Домінвест" (т.4 а.с.65) є схожим за своїм змістом та правовим обґрунтуванням до додаткових пояснень (т.3 а.с.227-223), поданих відповідачем до суду першої інстанції. Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що підготовка схожих за змістом процесуальних документів не призвела до значного збільшення обсягу юридичної роботи адвоката та витраченого ним часу під час підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Окрім того, відзив був поданий до суду першої інстанції через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" та автоматично був надісланий іншим учасникам справи, як передбачено Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від 17.08.2021, що не може свідчити про значне витрачання часу адвокатом на його надсилання.

Оцінюючи надані послуги адвокатом, визначені у п.2,4 "підготовка до судового засідання та участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції з урахуванням часу на дорогу (м.Житомир- м.Рівне, м. Рівне- м. Житомир)" апеляційний суд зазначає, що останні двічі включені до розрахунку суми понесених витрат, відтак до стягнення підлягає лише одна з них.

Водночас послугу "компенсанція витрат на пальне" (п.3), колегія суддів вважає необґрунтованою, оскільки адвокатом не подано жодних доказів на підтвердження марки автомобіля, яким він користувався, що унеможливлює встановлення нормативно визначених середніх витрат палива такого транспортного засобу, а також доказів безпосереднього придбання пального.

Таким чином, проаналізувавши вищевказаний акт від 28.11.2023, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованою сумою стягнення витрат на професійну правничу допомогу за надані в ньому послуги є 12750,00 грн.

Щодо акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 29.05.2024, апеляційний суд зазначає, що за підготовку та участь у трьох судових засіданнях з урахуванням часу на дорогу (м. Житомир-м.Рівне, м. Рівне- м. Житомир), адвокатом визначено витрачений час -15 год, що становить 37500,00 грн (по 4 години на дорогу (3*(2500 грн*4)=30000,00 грн) та по 1 год на участь в судовому засіданні (3*2500 грн =7500,00 грн)).

Аналізуючи витрачений час та витрати, які були понесені адвокатом тричі на дорогу (м.Житомир - м.Рівне, м.Рівне - м.Житомир) у розмірі 30000,00 грн колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Разом з тим, враховуючи незначну тривалість трьох судових засідань, яка в сукупності становила 1 год 30 хв, визначена сума витрат у розмірі 7500,00 грн є завищеною, відтак обґрунтованою та такою, що підлягає до стягненню є сума 3750,00 грн.

Проаналізувавши наведені у актах приймання-передачі наданої правової допомоги від 28.11.2023 та 29.05.2024 детальні описи наданих відповідачу послуг під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшити розмір заявленої відповідачем суми витрат на професійну правничу допомогу до 46500,00 грн.

Керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги обставини справи та характер спірних правовідносин, з урахуванням вчинених процесуальних дій адвоката у даній справі, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та стягнення з Житомирської обласної прокуратури на користь відповідача 46500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінвест" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1379/15 - задоволити частково.

2. Стягнути з Житомирської обласної прокуратури (10008, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінвест" (10029, м.Житомир, пров.1-й Сінний, 4, ) 46500,00 грн (сорок шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Господарському суду Житомирської області видати судовий наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складений "14" червня 2024 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.