ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2024 р. Справа№ 910/18967/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Палія В.В.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання Вороніна О.С.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 06.06.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024

у справі №910/18967/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-комерційне підприємство "Дніпро"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 327 377, 33 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/18967/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" (далі - ТОВ "Науково-комерційне підприємство "Дніпро", позивач) задоволено частково:

- закрито провадження у справі №910/18967/23 в частині стягнення з Акціонерного товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", відповідач) на користь ТОВ "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" 188 744, 98 грн основного боргу на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України;

- в іншій частині позовні вимоги ТОВ "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" задоволено частково;

- стягнуто з АТ "НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" 4 228,86 грн - 3 % річних, 249,63 грн - інфляційних витрат, 2 951,08 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 2 899,35 грн - судового збору;

- у задоволенні позову в частині стягнення 133 968,80 грн основного боргу, 174,19 грн 3 % річних, 10,87 грн інфляційних витрат відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/18967/23 в частині стягнення судового збору з АТ "НАЕК"Енергоатом", останнє звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду в частині стягнення судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким здійснити розподіл судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неправильно застосував частину 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та не врахував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №903/181/19.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: Яценко О.В. (головуючий суддя), Яковлєв М.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18967/23; відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/18967/23 до надходження до суду матеріалів справи.

29.04.2024 матеріали справи №910/18967/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 справа №910/18967/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Яценко О.В., суддів Палія В.В., Хрипуна О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2024 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.06.2024.

У судовому засіданні 06.06.2024 взяв участь представник АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", який просив задовольнити апеляційну скаргу.

ТОВ "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" участь свого представника у судовому засіданні не забезпечило, про час та місце судового засідання повідомлене належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У частині 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Отже, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній (див. пункт 10.1 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17).

Відтак, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується.

Відповідно, у такому разі (закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у резолютивній частині рішення) норма частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі, в тому числі і щодо частини із заявлених вимог, за якою провадження було закрито.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі №903/181/19 підкреслив, що у зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України.

Зокрема, у пункті 5 частини 1 статті 7 цього Закону прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як встановлено, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/18967/23 закрито провадження у справі в частині стягнення 188 744, 98 грн основного боргу на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині позовні вимоги задоволено частково та стягнуто 4 228,86 грн - 3 % річних, 249,63 грн - інфляційних витрат, 2 951,08 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 2 899,35 грн - судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення 133 968, 80 грн основного боргу, 174,19 грн 3% річних, 10,87 грн інфляційних витрат відмовлено.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що закривши провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 188 744, 98 грн, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2 845,61 грн.

Крім того, у справі, що переглядається, задоволено позовні вимоги в частині стягнення 4 228,86 грн - 3% річних та 249,63 грн - інфляційних витрат, тому відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу судовий збір лише за розгляд позовних вимог в цій частині, тобто, в сумі 53,74 грн. Натомість, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 845,61 грн відповідач не зобов`язаний відшкодовувати позивачу, оскільки в цій частині судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету України за ухвалою суду на підставі клопотання особи, яка його сплатила.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору в сумі 2 899,35 грн.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/18967/23 - скасуванню в частині стягнення 2 845,61 грн судового збору з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 275-276, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/18967/23 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" 2 845,61 грн судового збору.

3. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-комерційне підприємство "Дніпро" у стягненні з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат зі сплати 2 845,61 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.06.2024.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді В.В. Палій

О.О. Хрипун