УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

м. Київ

13.06.2024Справа № 910/11679/22

За заявою б/н від 06.06.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт"

у справі № 910/11679/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт"

до Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Громадська організація "Центр захисту інвалідів",

про визнання протиправним та скасування наказу

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/11679/22 позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 30.09.2022 року № 4191/5, виданий на підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 22.09.2022, яким скасовано рішення від 30.11.2021 № 61929211, від 30.11.2021 № 61929546, від 30.11.2021 № 61929360, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Галатою Вікторією Іванівною; від 30.11.2021 № 61929979, від 30.11.2021 № 61929755, від 30.11.2021 № 61929391, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Лілією Володимирівною; від 29.11.2021 № 61921691, від 30.11.2021 № 61929229, від 30.11.2021 № 61928863, від 30.11.2021 № 61928441, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Єременком Іваном Миколайовичем; від 30.11.2021 № 61955635, від 30.11.2021 № 61954920, від 30.11.2021 № 61954986, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 року рішення Господарського міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/11679/22 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ТОВ "Ларгєнт" про визнання протиправним та скасування наказу.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2024 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 року у справі № 910/11679/22 скасовано, а рішення Господарського міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/11679/22 залишено в силі.

07.06.2024 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" надійшла заява б/н від 06.06.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову», в якій заявник просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/11679/22.

10.06.2024 року матеріали справи були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 року розгляд заяви б/н від 06.06.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" призначено на 13.06.2024 року.

13.06.2024 року від представника Міністерства юстиції України надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через великий обсяг справ, у яких головні та провідні спеціалісти Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) беруть участь і діють від імені Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України і Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство юстиції України з об`єктивних причин не може забезпечити явку особи, яка діятиме від його імені у справі № 910/11679/22.

В судовому засіданні 13.06.2024 року судом було розглянуте та відхилене клопотання представника Міністерства юстиції України про перенесення розгляду справи. Відхиляючи наведене клопотання, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Суд зазначає, що наведені обставини в обґрунтування причин неявки представника відповідача у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об`єктивно непереборними.

У клопотанні про перенесення розгляду справи не зазначено обставин, з яких суд не може розглянути справу без участі представника Міністерства юстиції України.

Суд, розглянувши подану заяву, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що заява б/н від 06.06.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інститут скасування заходів забезпечення позову врегульований статтею 145 Господарського процесуального кодексу України і відповідно до приписів частини 1 вказаної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вказана заява обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду від 23.05.2024 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 року у справі скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 року - залишено в силі. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року до вирішення спору у справі № 910/11679/22 по суті та набрання рішенням законної сили заборонено Міністерству юстиції України та/або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»" вчиняти будь-які реєстраційні дії, зокрема шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо виконання Наказу № 4191/5 від 30 вересня 2022 року, в тому числі шляхом заборони скасовувати рішення від 30.11.2021 № 61929211, 61929546, 61929360, прийняті державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Галатою Вікторією Іванівною, від 30.11.2021 № 61929979, 61929755, 61929391, прийняті державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Лілією Володимирівною, від 29.11.2021 № 61921691, від 30.11.2021 №№ 61929229, 61928863, 61928441, прийняті державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременком Іваном Миколайовичем, від 30.11.2021 №№ 61955635, 61954920, 61954986, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною. Оскільки, за наслідком розгляду справи в касаційній інстанції рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/11679/22 про задоволення позову ТОВ «Ларгєнт» залишено в силі і фактично справа розглянута по суті, тому підстави для продовження дії забезпечення позову відпали.

Суд зазначає, що Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі № 15/155-б наголошено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Виходячи з положень ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у постанові № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року, оскільки забезпечення позову є гарантією задоволення законних вимог позивача, то суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. При цьому, обов`язковим є подання заявником доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову змінились обставини, що спричинили їх застосування. Тобто, обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Отже, чинним ГПК України передбачена незмінність заходів забезпечення позову до часу виконання рішення або зміни способу його виконання. Винятком з цих правил є випадки, коли: 1) потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або 2) змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або 3) забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Нормами чинного законодавства не визначено підстав та меж розгляду клопотання учасника справи про скасування заходів забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову, як правило, вживаються за вмотивованим клопотанням позивача для забезпечення ефективного захисту порушених прав.

Водночас, забезпечити баланс між правами та інтересами сторін покликаний інститут скасування заходів забезпечення позову. Саме розглядаючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, відбувається реалізація принципу змагальності учасників процесу.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи і мають на меті гарантувати реальне виконання рішення суду. Тобто хоча забезпечення позову і має тимчасовий характер, але спрямоване саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасоване господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.

Слід зазначити, що під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову суд не оцінює правомірність та доцільність вжиття ним заходів забезпечення позову, а лише з`ясовує, чи потреба у забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Господарським судом враховано, що заходи забезпечення позову були застосовані на захист матеріально-правового інтересу заявника, але наразі потреба в існуванні вжитих судом заходів забезпечення позову відпала.

Отже, в даному випадку заявником подано мотивоване клопотання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову та наведено обґрунтовані доводи, які підтверджують, що заходи забезпечення позову слід скасувати.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що постановою Верховного Суду від 23.05.2024 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 року у справі № 910/11679/22 скасовано, а рішення Господарського міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/11679/22 про задоволення позову залишено в силі, суд дійшов висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року.

Крім того, судом враховано, що скасування таких заходів не матиме наслідком порушення прав учасників судового процесу, оскільки вмотивоване клопотання про їх скасування надійшло до суду саме від особи, на вимогу якої такі заходи були вжиті.

Керуючись ст. 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 06.06.2024 року «Про скасування заходів забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" у справі № 910/11679/22 - задовольнити.

2. Скасувати вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/11679/22 заходи забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 13 червня 2024 року.

Суддя О.В. Котков