ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 року м.Дніпро

Справа № 904/5725/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Інкогніто" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 (прийняту суддею Мартинюком С.В., повне судове рішення складено 29.01.2024) у справі № 904/5725/21

за заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

до боржника Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом"

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

06.11.2023 до суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про визнання грошових вимог до АТ "Науково-дослідний та проектор-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" у розмірі 15 008 324 (п`ятнадцять мільйонів вісім тисяч триста двадцять чотири) 38 грн та судового збору у розмірі 5 368, 00 грн.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у цій справі визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" у повному обсязі.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що на теперішній час в інтегрованих картках платника податків ТОВ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з Дослідним заводом" обліковується податковий борг на загальну суму 15 008 324, 38 грн. Грошові вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області до АТ "Науково-дослідний та проектор-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" залишаються повністю неоплаченими збоку боржника.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра-Інкогніто" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі № 904/5725/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання грошових вимог в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Термін дії карантинних заходів, введений постановами КМУ був скасований Постановою КМУ від 27.06.22023 №651, відповідно до якої постановлено: "Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2".

Окрім цього, Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Згідно з даним Указом, воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року на всій території України. Станом на сьогоднішній день військовий стан не скасовано.

За доводами скаржника, тимчасово, на період дії воєнного стану, починаючи з 27.05.2022, привілюють норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків.

Тому, норма щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних санкцій за порушення термінів нарахування, декларування та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби СОVID-19 не застосовується з 27.05.2022 на період дії воєнного стану.

Також апелянт вказує, що постанова Господарського суду Дніпропетровської області про визнання боржника банкрутом у даній справі прийнята господарським судом першої інстанції 21.08.2023.

На переконання скаржника, судом першої інстанції не було враховано та надано належної правової оцінки при задоволені заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання грошових вимог, оскільки, пеня та податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 02.11.2020 та 27.10.2022 - були прийняті: 1) під час дії мораторію у зв`язку з введенням карантину, встановленому з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та під час дії військового стану на всій території України; 2) під час дії мораторію відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 по справі №904/5628/19 про відкриття провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом"; 3) під час дії мораторію відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області № 904/5725/21 від 29 червня 2021 року про відкриття провадження у справі №904/5725/21 про визнання банкрутом Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" та 4) після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнятою постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 у справі №904/5725/21; 5) заявлені ГУ ДПС у Дніпропетровській області додаткові уточнені грошові вимоги після визнання боржника банкрутом, суперечать частині першій статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства; 6) без врахування висновків Верховного Суду щодо обов`язкового дослідження підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та відповідності чинному законодавству, а прийнято оскаржуване рішення без дослідження їх правової природи та обґрунтованості зазначених в них вимог.

За доводами скаржника, нараховані ГУ ДПС у Дніпропетровській області грошові зобов`язання не відносяться ні до зобов`язань, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, ні до зобов`язань, що є поточними до визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, ні до тих, що виникли після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та на які не поширюються обмеження, встановлені ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

Скаржник наголошує, що у справі про банкрутство, з моменту визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється законодавством про банкрутство та враховуючи вимоги статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, у визнаного судом боржника банкрутом не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) (котрі виникли після моменту визнання боржника банкрутом), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14.08.2019 у справі № 913/412/16.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Згідно поданого відзиву кредитор просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що до складу грошових вимог ГУ ДПС не входять вимоги, які виникли після відкриття процедури ліквідації у справі.

Кредитор вважає, що скаржником не враховано той факт, що вимоги ГУ ДПС, включені до розрахунку, у загальній сумі 11 728 780, 94 грн (по єдиному соціальному внеску - 1 604 684,43грн, по ПДВ - 1 753 084, 00 грн, по земельному податку з юридичних осіб - 7 407 222, 53 грн, по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки - 963 789, 98 грн) виникли у зв`язку з несплатою АТ "КриворіжНДПІрудмаш" самостійно задекларованих сум податкових зобов`язань та підтверджені копіями відповідної податкової звітності.

Кредитор вважає твердження скаржника про те, що земельний податок з юридичних осіб "нараховано ГУ ДПС" та заявлено за земельну ділянку, якою боржник не користується, є хибними та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо твердження скаржника щодо неправомірного застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість з питання своєчасної реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних по ППР (форма Н) № від 27.10.2022 та з податку на доходи фізичних осіб Податкове повідомлення-рішення (форма Д) № від 02.11.2020 кредитор вказує, що ГУ ДПС при проведенні перевірки та при винесенні податкових повідомлень-рішень не порушено положень Кодексу України з процедур банкрутства та Податкового кодексу України.

Кредитор зазначає, що податковий борг (пеня) виник станом на 29.06.2021, та пов`язаний з проведенням мораторію по справі про банкрутство та нараховано у відповідності до вимог ст.129 Податкового кодексу України.

На переконання кредитора, пеня на суми податкового боргу (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), який залишився несплаченим станом на день порушення ухвалою господарського суду провадження у справі про банкрутство, нараховується відповідно до вимог ст. 129 Податкового кодексу України.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Інкогніто" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі № 904/5725/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 30.05.2024 о 16:00 год.

У судовому засіданні 30.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 відкрито провадження у справі №904/5725/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий альянс" про визнання банкрутом Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом"; розпорядником майна боржника - Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" призначено арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 припинено процедуру розпорядження майном АТ "Науково-дослідний та проектор-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом"; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Лінкевича О.М.; визнано АТ "Науково-дослідний та проектор-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 21.08.2024; ліквідатором АТ "Науково-дослідний та проектор-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" призначено арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича.

06.11.2023 до суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява про визнання грошових вимог до АТ "Науково-дослідний та проектор-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" у розмірі 11 024 752, 71 грн та судового збору у розмірі 5 368, 00 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).

На час відкриття провадження у справі та постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Зі змісту заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника вбачається, що заявлені вимоги становлять заборгованість боржника з податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість, земельного податку, податку на нерухоме майно, військового збору, єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 13 035 712, 61 грн, штрафних санкцій за порушення податкового законодавства у розмірі 1 929 900, 52 грн, пені нарахованої на заборгованість у розмірі 42 711, 25 грн. Вказані суми були нараховані за результатами податкової перевірки боржника та самостійно визначено боржником згідно поданих податкових декларацій.

Так, працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області відносно боржника була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по теперішній час та з питання дотримання законодавства щодо правильності утримання, повноти та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб, єдиного внеску, військового збору за період з 01.01.2021 по теперішній час.

За підсумками перевірки кредитором винесені податкові повідомлення-рішення щодо донарахування боржнику основного зобов`язання та штрафних санкцій:

- щодо військового збору:

1/ податкове повідомлення рішення (форми Р) № від 02.11.2020 на суму 162 228, 26 грн, з яких: 82 888, 70 грн - основне зобов`язання, 78 501, 57 - грн штрафні санкції, 837, 99 грн пеня.

- з податку на доходи фізичних осіб:

1/ податкове повідомлення рішення (форми Р) № від 02.11.2020 на суму 2 216 658, 98 грн, з яких: 1 104 543, 21 грн - основне зобов`язання, 1 101 772, 32 грн - штрафні санкції, 10 343, 45 грн пеня.

Також, працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області відносно боржника була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за серпень 2019 року, вересень 2019, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019, січень 2020 року, лютий 2020 року.

За підсумками перевірки кредитором винесені податкові повідомлення-рішення щодо донарахування боржнику основного зобов`язання та штрафних санкцій:

- з податку на додану вартість:

1/ податкове повідомлення рішення (форми Н) № від 27.10.2022 на суму 749 626, 63 грн - штрафні санкції.

Також боржником було самостійно визначено наступні податкові зобов`язання, шляхом подання податкових декларацій:

- з податку на додану вартість на суму 1 753 084, 00 грн зобов`язання.

Також, у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором нарахована боржнику пеня з податку на додану вартість в сумі 19 616, 21 грн.

- з земельного податку на суму 7 407 222, 53 грн зобов`язання.

Також, у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором нарахована боржнику пеня з земельного податку в сумі 458, 19 грн.

- з податку на нерухоме майно на суму 1 083 289, 74 грн зобов`язання.

Також, у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором нарахована боржнику пеня з податку на нерухоме майно в сумі 34, 14 грн.

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором нарахована боржнику пеня в сумі 11 407, 08 грн.

- по військовому збору у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором нарахована боржнику пеня в сумі 14, 19 грн.

- по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 1 604 684, 43 грн зобов`язання.

За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (ст. 1 КУзПБ).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора у справі про банкрутство законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку, та прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання її вимог.

Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений Податковим кодексом України (далі - ПК України), положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 дійшов висновку про те, що з огляду на положення статей 45 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

Слід також зазначити, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі № 922/5231/21, постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20.

Податковий кодекс України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (п. 14.1.39. ПКУ).

Пункт 14.1.156. ПК України визначає податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

У постанові від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19 Великою Палатою Верховного Суду викладено правовий висновок про те, що аналіз приписів податкового законодавства, в тому числі положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПК України, дає змогу дійти висновку про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються. Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів законодавства про банкрутство.

В податковому законодавстві податковий обов`язок включає в себе обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1. ст. 36 ПК України).

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ст. 37 ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (п. 46.1. ст. 46 ПК України).

Пунктами 49.1., 49.2. статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Слід зауважити, що пунктом 54.1. ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Отже можна дійти висновку, що наведені вище норми свідчать про наступні етапи податкового обов`язку платника податку за загальним правилом: виникнення об`єкту оподаткування, обчислення платником суми податкового зобов`язання, подання декларації, сплата податку у визначені податковим законодавством строки.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №380/7694/20 наведено висновок, що "за загальним правилом обов`язок з обчислення суми податкового зобов`язання і зазначення такої у відповідній податковій декларації покладено на платників податків (крім випадків, передбачених ПК України). Строк для сплати податкового зобов`язання становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (крім випадків, встановлених цим Кодексом). Якщо під час проведення перевірки контролюючий орган встановить порушення платником податків вимог податкового законодавства, що призвело до заниження у податковому (звітному) періоді суми податкового зобов`язання з відповідного податку та/або збору, обов`язок з визначення суми такого заниження покладено на контролюючий орган. За змістом статті 58 ПК України визначення контролюючим органом такої суми відбувається за кожним видом податку та/або збору шляхом надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у якому також у випадках, визначених ПК України, визначається сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Така сума коштів, до якої входить сума податкового зобов`язання та сума штрафних (фінансових) санкцій, є грошовим зобов`язанням платника податків."

З наведеного можна дійти висновку, що за добросовісного виконання платником податків наведених вище етапів податкового обов`язку, платник податків уникає наслідків порушення податкового законодавства (зокрема, покладення на нього штрафних санкцій визначених ПК України), а податковий орган, в свою чергу, може належно виконати свій обов`язок з реєстрації, перевірки та обліку платників податків тощо.

Разом з тим, у випадку, коли платник податку в установлені строки не подає декларації або дані перевірок свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань та надіслати платнику податків податкове повідомлення-рішення про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання.

Положеннями пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Зазначена стаття встановлює загальні підстави і порядок надсилання податкового повідомлення-рішення і не пов`язує із цією дією виникнення податкового зобов`язання у платника податку (п. 6.15, 6.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19).

Положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації.

Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком.

Вищенаведені висновки про застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 903/51/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з 0урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

У даному випадку, слід встановити момент виникнення грошових вимог податкового органу за кожним несплаченим боржником та заявленим контролюючим органом податком, який (момент) пов`язується із першим днем несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України, для подання податкової декларації.

Зі змісту заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника та доданих до неї доказів вбачається, що наступні кредиторські вимоги виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство:

- щодо сплати військового збору:

1/ податкове повідомлення рішення (форми Р) № від 02.11.2020 на суму 82 888, 70 грн - основне зобов`язання.

- з податку на доходи фізичних осіб:

1/ податкове повідомлення рішення (форми Р) № від 02.11.2020 на суму 1 104 543, 21 грн - основне зобов`язання.

Також боржником самостійно визначені наступні податкові зобов`язання, шляхом подання податкових декларацій, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання боржника банкрутом:

- з податку на додану вартість на суму 1 753 084, 00 грн зобов`язання.

- з земельного податку на суму 7 407 222, 53 грн зобов`язання.

- з податку на нерухоме майно на суму 1 083 289, 74 грн зобов`язння.

- по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 1 604 684, 43 грн зобов`язання.

Відтак, вказані вище зобов`язання зі сплати податків виникло до відкриття провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" та безпосередньо під час процедури розпорядження майном до визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, тобто підлягають визнанню в ліквідаційній процедурі.

Що стосується заявлених до визнання кредитором штрафних санкцій: щодо військового збору по податковому повідомленню рішенню (форми Р) № від 02.11.2020 на суму 78 501, 57 - грн штрафні санкції, 837, 99 грн пеня; з податку на доходи фізичних осіб: по податковому повідомленню рішенню (форми Р) № від 02.11.2020 на суму 1 101 772, 32 грн - штрафні санкції, 10 343, 45 грн пеня; з податку на додану вартість по податковому повідомленню рішенню (форми Н) № від 27.10.2022 на суму 749 626, 63 грн - штрафні санкції; нарахованої у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором пені з податку на додану вартість в сумі 19 616, 21 грн; нарахованої у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором пені з земельного податку в сумі 458, 19 грн; нарахованої у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України пені з податку на нерухоме майно в сумі 34, 14 грн; нарахованої у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України пені з податку на доходи фізичних осіб в сумі 11 407, 08 грн; нарахованої у відповідності до п.п. 129.1.1. п. 129.11 ст. 129 Податкового кодексу України, кредитором пені по військовому збору в сумі 14, 19 грн, то як вбачається з матеріалів справи вони застосовані в період з 01.03.2020 по 30.06.2023, тобто під час дії карантину.

Так, відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині:

- обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

В п. 1 Постанови КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" від 09.12.2020 № 1236, встановлено, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19), з 19 грудня 2020 року до 1 жовтня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р. № 23, ст. 896. № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394. № 52, ст. 1626) від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2".

Отже, термін дії карантинних заходів, введений постановами КМУ був скасований Постановою КМУ від 27.06.22023 №651 відповідно до якої постановлено: "Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2".

Отже, кредитором застосовані до боржника штрафні санкції на суму 1 972 611, 77 грн під час дії мораторію, що є підставою для відхилення грошових вимог кредитора в цій частині.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В результаті нез`ясування обставин, що мають значення для справи оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим його належить скасувати з прийняттям нового рішення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра-Інкогніто" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі № 904/5725/21 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі № 904/5725/2 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" на суму 13 035 712 (тринадцять мільйонів тридцять п`ять тисяч сімсот дванадцять) грн 61 коп - зобов`язання та 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп витрати по сплаті судового збору.

Решту вимог відхилити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 11.06.2024.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко