ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 Справа № 914/565/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Клим О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент», с. Ямниця, Тисменицького району, Івано-Франківської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», м. Львів;

про стягнення заборгованості. Ціна позову 1 326 242,08грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Качан Андрій Анатолійович представник;

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» про стягнення заборгованості в сумі 1 326 242,08грн.

Ухвалою суду від 20.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.04.2024 року.

Ухвалою суду від 09.04.2024 року підготовче засідання відкладено на 07.05.2024 року.

На електронну адресу суду від АТ «Укрпошта» 26.04.2024р. надійшов лист за вх. № 11430/24 щодо причин невручення відповідачу поштової кореспонденції суду.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 21.05.2024 року.

Через канцелярію суду позивач 07.05.2024р. подав клопотання за вх. № 12194/24 про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.06.2024 року.

Представник позивача в судове засідання 11.06.2024р. з`явився, надав суду усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 11.06.2024р. не забезпечив.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не подано. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок, щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, за адресою зазначеною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на електронну адресу, зазначену в позовній заяві і договорі та оприлюднено в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвали суду від 20.03.2024р., від 09.04.2024р., від 07.05.2024р. надіслано відповідачу поштовою рекомендованою кореспонденцією та повернуто на адресу суду із довідками про причини повернення/досилання ф.20 «за закінченням терміну зберігання».

З метою з`ясування причин невручення відповідачу ухвал Господарського суду Львівської області у справі № 914/565/24 суд звернувся до АТ «Укрпошта» із листом за вих. № 914/565/24/1/24 від 11.04.2024р.

На електронну адресу суду від АТ «Укрпошта» 26.04.2024р. надійшла відповідь за вх. № 11430/24, якою повідомлено, що рекомендований лист на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» (вул. Городоцька, 367/2, м. Львів, 79040) надійшов 25.03.2024 до відділення №79040 м. Львів та переданий листоноші для доставки за вказаною адресою. Так як, договір/заява про порядок доставки (вручення) поштових відправлень, періодичних друкованих видань Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» із Укрпоштою не укладався, уповноважені на одержання поштових відправлень, періодичних друкованих видань не визначені, листоноша залишила повідомлення про надходження листа на прохідній будівлі за вказаною адресою, так як абонентська поштова скринька відсутня. Оскільки адресат не звернувся за отриманням, рекомендований лист №674 повернутий з відміткою у ф.20 «за закінченням терміну зберігання» на адресу відправника.

Також ухвали суду у справі № 914/565/24 було скеровано на електронну адресу відповідача, зазначену в позовній заяві і договорі та оприлюднено в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Отже, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст.165, ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду, щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст. 202 ГПК України, та строки розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відзиву та представників відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторонами укладено договори на продаж товару, зокрема: № 18/10-19ВН від 08.11.2018 року; № 251/10-20 ВН від 24.11.2020 року та № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року.

Позивач вказує, що на виконання умов зазначених договорів відвантажив відповідачу товар на загальну суму 35483 647,44грн., з яких за договором № 18/10-19ВН від 08.11.2018 року на суму 241 525,80грн., за договором № 251/10-20 ВН від 24.11.2020 року на суму 2 979 926,40грн. та за договором № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року на суму 32 262 195,24грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними. В свою чергу відповідач здійснив оплати на загальну суму 33 157 405,36 грн. Позивач зазначає, що відповідачем оплачено товар, поставлений за договорами № 18/10-19ВН від 08.11.2018 року та № 251/10-20 ВН від 24.11.2020 року в повному обсязі.

Однак, товар, поставлений за договором № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року відповідачем оплачено частково, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 2 326 242,08 грн.

Позивач зазначає, що з метою часткового погашення заборгованості та за результатами проведених переговорів було укладено договори про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р., та № ДГ-164 від 21.02.2023р

Відповідно до договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р.у зобов`язанні що виникло з договору №12/10-22ВН від 15.12.2021р. замінено зобов`язану сторону, первісного боржника - ТзОВ «Бетонбуд» на нового боржника - ТзОВ «Тактик». Первісний боржник перевів на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 500 000,00грн. з ПДВ.

За Договором про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.23р., у зобов`язанні що виникло з договору №12/10-22ВН від 15.12.2021р. замінено зобов`язану сторону, первісного боржника ТзОВ «Бетонбуд» на нового боржника - ТзОВ «Тактик». Первісний боржник перевів на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 500 000,00грн. з ПДВ.

Загальна сума по Договорах про переведення боргу становить 1 000 000,00грн.

Позивач стверджує, що новий боржник - ТзОВ «Тактик» у межах укладених договорів про переведення боргу виконав взяті на себе зобов`язання та погасив заборгованість первісного боржника - ТзОВ «Бетонбуд» у розмірі 1 000 000,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 12/10-22ВН від 15.12.2021 року становить 1326242,08 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом за період з 03.01.2022 року по 05.03.2024 року за договором № 12/10-22ВН від 15.12.2021 року.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 326 242,08 грн.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

15.12.2021 року Приватним акціонерним товариством «Івано-Франківськцемент» (позивач/продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» (відповідач/покупець) було укладено договір про продаж продукції № 12/10-22 ВН (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору протягом терміну дії даного договору продавець зобов`язується постачати покупцю будівельні матеріали, в подальшому «товар», а покупець зобов`язується приймати цей «товар» та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Згідно із п. 1.2 договору, предметом постачання є наступний «товар»: цемент в асортименті.

За приписами п. 2.1. договору асортимент, кількість та терміни відвантаження кожної окремої партії «товару» сторони визначають за взаємною згодою.

За умовами п. 2.3 договору датою відвантаження товару при поставці на умовах «самовивозу» є дата, вказана у видатковій накладній, що підписана покупцем або його уповноваженою особою, а при відвантаженні залізницею - дата приймання вантажу до перевезення станцією продавця.

Відповідно до п. 2.5 договору перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару перевізнику.

Згідно із п. 2.8 договору приймання товару по кількості та якості проводиться відповідно до вимог інструкції П-6, П-7, Статуту залізниць, Правил перевезення вантажів.

За приписами п. 3.1 договору ціни на товар та час їх дії будуть встановлюватись продавцем додатками до цього договору, а при відсутності таких - шляхом видачі продавцем покупцю рахунків на оплату.

За умовами п. 3.2 договору рахунки вважаються наданими продавцем та отриманими покупцем за умови їх надання паперового примірника представнику покупця, надсилання на електронну пошту відповідальної особи покупця та/або направленої на телефон-факс покупця, зазначені у цьому договорі.

Відповідно до п. 3.3 договору остаточна ціна товару визначається у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із п. 4.1 договору покупець зобов`язується оплачувати товар шляхом 100% попередньої оплати готівкою або по перерахунку. Продавець має право відвантажити замовлений покупцем товар без попередньої оплати з обов`язковою оплатою покупцем отриманого товару не пізніше 10-ти календарних днів з моменту відвантаження.

За приписами п. 8.1 договору дія даного договору встановлюється з « 01» січня 2022 року і до « 31» грудня 2024 року. Дія договору може бути продовжена шляхом підписання додаткової угоди.

Договір про продаж продукції № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року підписано сторонами, скріплено їх печатками та копія договору долучена до матеріалів справи.

На виконання умов договору № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року позивач поставив а відповідач прийняв товар на загальну суму 32262195,24 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними (том 1, а. с. 45-244; том 2, а. с. 1-234, 240-241; том 3, а. с. 3-29), заявками відповідача на відвантаження товару (том 3, а. с. 98, 107-108, 114, 132-133, 137, 140, 142, 145-146, 151, 156, 170-173, 178, 185-190, 192-194, 201, 204, 211-221, 223, 231-232; том 4, а. с. 1-3, 5-8, 11-12, 15-28, 30-34, 36-42, 44-45, 47-48, 50-56, 58-131, 134, 153, 157-164) та довіреностями на отримання товару (том 4, а. с. 165-177), копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідачем, на виконання умов договору № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року здійснено оплати за поставлений товар в загальному розмірі 29935953,16грн., що підтверджується банківською випискою №56603-10-1634 від 04.10.2023р. з рахунку позивача, наданою АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Відтак, заборгованість за договором № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року складала 2326242,08 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.10.2022р. по 31.10.2022р. (т. 4, а. с. 217).

01.11.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», (Первісний Боржник), Товариство з обмеженою відповідальністю «Тактик», (Новий Боржник) та Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськцемент» (Кредитор) уклали договір про переведення боргу № 01/11-22.

Відповідно до п. 1 договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору № 12/10-22 ВН від 15 грудня 2021р., укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується «Основний договір»).

Згідно із п. 2 договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ. що виник на підставі розділу 4 основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене зобов`язання.

За приписами п. 3 договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. сторони домовились про те, що цей договір, при повному виконанні його сторонами, зараховується як часткова оплата нового боржника первісному боржнику по договору купівлі-продажу поставки) ДГ-864 від 11 квітня 2022 року в сумі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ.

За умовами п. 4 договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. кредитор не заперечує проти зміни первісного боржника новим боржником в основному договорі в частині боргу в розмірі 500 000,00 гривень і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором. В частині решти боргу в розмірі 1 826 242,08 грн. (одного мільйона вісімсот двадцяти шести тисяч двісті сорок двох гривень 08 копійок), в тому числі ПДВ, первісний боржник залишається зобов`язаним кредитору відповідно до положень основного договору.

Відповідно до п. 6 договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. новий боржник, підписуючи цей договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов`язана із основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за основним договором між первісним боржником та кредитором.

Згідно із п. 8 договору про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Договір про переведення боргу № 01/11-22 від 01.11.2022р. підписано сторонами, скріплено їх печатками та копія договору долучена до матеріалів справи.

21.02.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», (Первісний Боржник), Товариство з обмеженою відповідальністю «Тактик», (Новий Боржник) та Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськцемент» (Кредитор) уклали договір про переведення боргу ДГ-164.

Відповідно до п. 1 договору про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору № 12/10-22 ВН від 15 грудня 2021р., укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується «Основний договір»).

Згідно із п. 2 договору про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ. що виник на підставі розділу 4 основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене зобов`язання.

За приписами п. 3 договору про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. сторони домовились про те, що цей договір, при повному виконанні його сторонами, зараховується як часткова оплата нового боржника первісному боржнику по договору купівлі-продажу поставки) ДГ-864 від 11 квітня 2022 року в сумі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ.

За умовами п. 4 договору про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. кредитор не заперечує проти зміни первісного боржника новим боржником в основному договорі в частині боргу в розмірі 500 000,00 гривень і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором. В частині решти боргу в розмірі 1 326 242,08 грн. (одного мільйона вісімсот двадцяти шести тисяч двісті сорок двох гривень 08 копійок), в тому числі ПДВ, первісний боржник залишається зобов`язаним кредитору відповідно до положень основного договору.

Відповідно до п. 6 договору про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. новий боржник, підписуючи цей договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов`язана із основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за основним договором між первісним боржником та кредитором.

Згідно із п. 8 договору про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Договір про переведення боргу ДГ-164 від 21.02.2023р. підписано сторонами, скріплено їх печатками та копія договору долучена до матеріалів справи.

Позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Тактик» виконано договори № 01/11-22 від 01.11.2022р. та ДГ-164 від 21.02.2023р. про переведення боргу в повному обсязі та оплачено 1000 000,00 грн. на їх виконання, що підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» № 01/292-1/7 від 19.02.2024р. (том 4, а. с. 178).

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року становить 1326242,08 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 03.01.2022р. по 05.03.2024р. та актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.22р по 05.03.2024р., які складені Приватним акціонерним товариством «Івано-Франківськцемент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд», підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.(том 4 а.с.225-234, том.5 а.с.29)

Позиція суду.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно із ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про продаж продукції № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року. Доказів розірвання договору, визнання його в судовому порядку недійсним сторонами суду не представлено.

За умовами п. 2.3 договору датою відвантаження товару при поставці на умовах «самовивозу» є дата, вказана у видатковій накладній, що підписана покупцем або його уповноваженою особою, а при відвантаженні залізницею - дата приймання вантажу до перевезення станцією продавця.

Відповідно до п. 2.5 договору перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару перевізнику.

На виконання умов договору № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року позивач поставив а відповідач прийняв товар на загальну суму 32 262 195,24 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 4.1 договору покупець зобов`язується оплачувати товар шляхом 100% попередньої оплати готівкою або по перерахунку. Продавець має право відвантажити замовлений покупцем товар без попередньої оплати з обов`язковою оплатою покупцем отриманого товару не пізніше 10-ти календарних днів з моменту відвантаження.

На виконання умов договору № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений товар в загальному розмірі 29 935 953,16грн., та на виконання договорів № 01/11-22 від 01.11.2022р. та ДГ-164 від 21.02.2023р. про переведення боргу Товариством з обмеженою відповідальністю «Тактик» здійснено оплату в розмірі 1 000 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою №56603-10-1634 від 04.10.2023р. з рахунку позивача, наданою АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та довідкою Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» № 01/292-1/7 від 19.02.2024р. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1326242,08 грн., що підтверджується, підписаними та скріпленими печатками обох сторін, актами звірки взаємних розрахунків за період з 03.01.2022р. по 05.03.2024р. , згідно змісту яких за договором № 12/10-22 ВН від 15.12.2021 року заборгованість на користь Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» становить 1 326 242,08 грн.

Згідно позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1727/17 від 04.12.2019р. акти звірки взаємних розрахунків, підписані уповноваженою особою відповідача (боржника) є доказами, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 1 326 242,08 грн.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 326 242,08 грн. основного боргу, є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонбуд» (79040, Львівська обл., місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 367/2, ідентифікаційний код юридичної особи 32181428) на користь Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» (77422, Івано-Франківська обл., Тисменицький р-н, село Ямниця, ідентифікаційний код юридичної особи 00292,08 грн. основного боргу та 19 893,63грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 12.06.24р.

Суддя Іванчук С.В.