ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/468/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Дяченко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентерпрайз Оіл",

про стягнення 2 500 000 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Коломієць О.О., адвокат, довіреність від 27.12.2023 № 14/03-18 (в режимі відеоконференцзв`язку),

від відповідача - участі не брали.

10.04.2024 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентерпрайз Оіл" грошові кошти в розмірі 2 500 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.09.2022 він перерахував на рахунок відповідача 2 500 000 грн відповідно до платіжної інструкції № 80123 із зазначенням призначення платежу: "Оплата за послуги зг. договору №376/11/2118 від 01.02.2022 ПДВ 20% 416666,67 грн", однак зазначений договір сторони не уклали, відповідач відповідні послуги позивачу не надав. Отже, позивач вважає, що наявні підстави для повернення відповідачем безпідставно набутих ним коштів у сумі 2 500 000 грн.

Ухвалою від 15.04.2024 господарський суд відкрив провадження у справі №925/468/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 13.05.2024 о 15:00. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

Господарський суд враховує, що копія ухвали про відкриття провадження у справі, відповідно до довідки про доставку електронного листа доставлена до електронного кабінету відповідача 15.04.2024 о 18:14.

Відповідно до п. 2 ч. 6, абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 16.04.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі для відповідачів встановлено строк - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

З викладеного випливає, що строк для подання відзиву на позов відповідачем сплив 01.05.2024. Проте, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов суду не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

Присутня у судовому засіданні 13.05.2024 представниця позивача проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті не заперечувала.

Ухвалою від 13.05.2024 господарський суд закрив підготовче провадження по справі № 925/468/24 та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.06.2024 о 14:30.

11.06.2024 за допомогою системи "Електронний суд" позивач подав заяву, в якій повідомив, що 23.05.2024 Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" змінило найменування на Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" та просив суд здійснити заміну найменування позивача.

Господарський суд бере до уваги подану позивачем заяву та продовжує розгляд справи з урахуванням найменування позивача - Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта".

Присутня у судовому засіданні 13.06.2024 представниця позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні участі не брав, про дату та час розгляду справи належно повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 13.05.2024) до його електронного кабінету.

У судовому засіданні 13.06.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

30.09.2022 позивач перерахував на рахунок відповідача 2 500 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 80123 із зазначенням призначення платежу: "Оплата за послуги зг. договору 375/11/2118 від 01.02.22р. ПДВ 20 % 416666,67 грн."

Позивач до справи додав договір комісії №376/11/2118 від 01.02.2022 підписаний лише позивачем.

Проте, як стверджує позивач, оскільки договір № 376/11/2118 від 01.02.2022 на підставі якого він здійснив перерахування грошових коштів відповідачу, підписаний лише позивачем, тобто не був укладений, жодні послуги відповідачем позивачу в рамках такого договору не надавались, отже, позивач вважає, що відповідач безпідставно набув у власність грошові кошти у розмірі 2 500 000 грн, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач, отримавши позов та ухвали в даній справі не надав заперечень щодо доводів позивача, не спростував відсутність Договору, з посиланням на який сплачено кошти в сумі 2 500 000 грн.

Розглядаючи спір господарський суд враховує такі положення законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19).

Крім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 зазначила, що: "З наведених норм убачається, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому.

Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала."

Приписами ст. 11, 202 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд встановив, що позивач перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю "Ентерпрайз Оіл" грошові кошти у розмірі 2 500 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 80123 із зазначенням призначення платежу: "Оплата за послуги зг. договору 375/11/2118 від 01.02.22р. ПДВ 20 % 416666,67 грн."

Вказаний платіж проведено Акціонерним товариством "ОТП Банк".

Доказів підписання між позивачем та відповідачем будь-яких правочинів, в тому числі, договору № 375/11/2118 від 01.02.22 суду не надано, як і не надано доказів виставлення рахунків, передачі товарно-матеріальних цінностей, послуг, виконання робіт та складання будь-яких інших документів.

Враховуючи викладене, зокрема, відсутність між сторонами договірних відносин, суд дійшов висновку про те, що сплачена позивачем сума грошових коштів в розмірі 2 500 000 грн підлягає поверненню відповідачем, як безпідставно набуті кошти, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентерпрайз Оіл" (ідентифікаційний код 43976954, вул. Святотроїцька, буд. 55а, м. Черкаси, Черкаська обл., 18001) на користь Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (ідентифікаційний код 00152307, вул. Свіштовська, буд. 3, м. Кременчук, Полтавська обл., 39610) грошові кошти в розмірі 2 500 000 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 30 000 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам за допомогою системи "Електронний суд".

Повне рішення складено та підписано 13.06.2024.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА