УХВАЛА

11 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/3353/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський"

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді Буракової А. М.

від 20.11.2023 та

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Тарасова І. В., Білоусова Я. О., Пуль О. А.

від 08.02.2024

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський"

про стягнення 1 764 586,15 грн

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз"

про визнання права,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" про стягнення 1 764 586,15 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за червень - грудень 2022 року за типовим договором розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви приєднання № 094211ESFQAP016 від 01.01.2016.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" звернулось до Господарського суду Харківської області із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" не сплачувати за об`єм (обсяг) природного газу та не підтверджувати об`єм (обсяг) природного газу по типовому договору № 094211ESFQAP016 розподілу природного газу в період тимчасової окупації об`єктів газоспоживання у місті Харкові з березня 2022 року по травень 2022 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі № 922/3353/23 первісний позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" 1 764 586,15 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за червень - грудень 2022 року та 26 468,79 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою від 08.02.2024 Східний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі № 922/3353/23.

05 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23.

Ухвалою від 21.03.2024 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- зазначення яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень;

- належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (уточнити норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду);

- уточнення вимог касаційної скарги;

- у разі оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23 в цілому - подання Суду доказів доплати судового збору у сумі 4 294,40 грн.

У вказаній ухвалі Суд роз`яснив, що саме має містити касаційна скарга у разі визначення підставою касаційного оскарження судових рішень у справі наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржника також було попереджено про наслідки невиконання вимог ухвали Верховного Суду від 21.03.2024, передбачені частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 15.04.2024 Верховний Суд повернув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23 на підставі частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 21.03.2024. Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" вимоги ухвали Верховного Суду від 21.03.2024 виконано лише в частині уточнення вимог касаційної скарги та доплати судового збору. Водночас вимоги пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України та вимоги ухвали Верховного Суду від 21.03.2024 в частині зазначення щодо неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, а також викладення належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржником не виконано.

22 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" повторно звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23, а також з клопотанням про поновлення процесуального строку.

Перевіривши матеріали повторно поданої касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський", Суд встановив, що скаржник знов не зазначив в чому саме полягає неправильне застосування/порушення норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень, а також належним чином не обґрунтував наявність виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України: скаржник не вказав щодо застосування якої саме норми права (норм права), на його думку, відсутній висновок Верховного Суду. Також, Суд визнав неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський".

Ухвалою від 13.05.2024 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на підставі частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- зазначення в чому саме полягає неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень;

- належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (уточнити норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду);

- наведення інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23.

Суд також роз`яснив наслідки невиконання ухвали від 13.05.2024, передбачені частиною 4 статті 174, частиною 2 статті 292, абзацом 2 частини 3 статті 292 та пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

22 травня 2024 року на адресу Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій не застосували закон, який підлягає застосуванню, а саме Положення розділу Х Типового договору розподілу газу: пункт 10.1. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин); пункт 10.2. Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин; пункт 10.3. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства; пункт 10.4. Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку. Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" зауважує, що ці норми суди попередніх інстанцій застосували без врахування листа - роз`яснення НКРЕКП № СЛ-2884-6101-0422 від 20.04.2022, в якому зазначено: "Якщо форс-мажорні обставини (військова агресія російської федерації проти України) об`єктивно унеможливили виконання зобов`язання Оператора ГРМ в частині забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, наприклад у зв`язку із пошкодженням газорозподільної інфраструктури, вимога Оператора ГРМ щодо оплати споживачами вартості послуги з розподілу природного газу за Типовим договором на період відсутності цілодобового доступу до газорозподільної системи (кількості днів) є неправомірною. Якщо внаслідок форс-мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України) було пошкоджено об`єкт газоспоживання споживача та/або його внутрішньобудинкову систему газопостачання, що призвело до унеможливлення використання споживачем свого права користуватися послугами розподілу природного газу, такий споживач на підставі положень розділу Х Типового договору має бути звільнений від оплати послуг розподілу природного газу". Таким чином, за умови відсутності доступу у споживача до систем газопостачання через окупацію та/або постійні обстріли (активні бойові дії) дорівнює відсутності цілодобового доступу до газорозподільної системи, що є підставою для звільнення споживача від оплати вартості послуг з розподілу природного газу за період окупації або знаходження об`єкта споживача під постійними обстрілами. Стосовно обґрунтування наявності виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" зазначило, що Верховному Суду необхідно зробити висновок щодо можливості звільнення споживача від оплати послуг розподілу газу на підставі положень розділу Х Типового договору через окупацію або активні бойові дії на території, на якій розташоване газове обладнання споживача, що дорівнює відсутності цілодобового доступу об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу (тобто дорівнює невиконанню Оператором зобов`язання згідно з Типовим договором розподілу природного газу). Поряд із зазначеним Суд звертає увагу, що в ухвалі від 15.04.2024, якою повернуто первісну касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський", Суд роз`яснював, що таке типовий договір і що таке норма права, натомість скаржник не врахував ці вказівки й так не вказав яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень. Також скаржником не наведено конкретну норму права (пункт, частину, статтю, кодексу чи закону, тощо) щодо якої відсутній висновок Верховного Суду її застосування. Тобто вимоги ухвали Верховного Суду від 13.05.2024 в частині необхідності зазначення в чому саме полягає неправильне застосування/порушення норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень; належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" не виконані.

Щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" знов послалося на те, що:

- первісне звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою відбулось у межах передбачених процесуальним законом строків на касаційне оскарження;

- повторне подання касаційної скарги відбулось упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги;

- повернення попередньо поданої скарги відбулося з причин, які не залежали від юридичної особи, тощо.

Отже, скаржником повторно вказано практично ті самі причини пропуску строку на касаційне оскарження, які вже були визнані Судом неповажними в ухвалі від 13.05.2024. Суд повторно наголошує, що причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 у справі № 922/3353/23, як зазначені у клопотанні про поновлення процесуального строку так і наведені у заяві про усунення недоліків, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого скаржника. Водночас скаржником так і не наведено причин неможливості усунути недоліки первісно поданої касаційної скарги та причин неможливості врахувати вказівки Верховного Суду при повторному її поданні, оскільки повторно подана касаційна скарга знов подана з недотриманням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України та ігноруванням вимог ухвали Верховного Суду від 21.03.2024, за якими первісно подана касаційна скарга вже залишалася без руху та була повернута ухвалою від 15.04.2024. Отже відсутні підстави вважати, що скаржником "продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги". Суд також звертає увагу, що своєчасне звернення з первісною касаційною скаргою не є поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку у розумінні статті 119 Господарського процесуального кодексу України. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. При цьому законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Враховуючи викладене, Суд не встановив наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, які можуть бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Крім того, Суд вважає за доцільне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 922/3353/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024.

У зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження, Суд не розглядає клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" про зупинення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі № 922/3353/23.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/3353/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-словенське підприємство "Хлібопекарський комплекс "Кулиничівський" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова