ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Справа№ 910/6503/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Козарь Ю.І.,

від відповідача - Скопич Ю.В.,

від третьої особи - Панчишин А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу

Vorex LLC

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 (повний текст рішення складено 16.10.2023)

у справі № 910/6503/23 (суддя Спичак О.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Vorex LLC

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про визнання недійсним рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року заяву Vorex LLC про стягнення судових витрат у розмірі 13 317,44 дол. США задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" на користь Vorex LLC грошові кошти у розмірі 40 000 грн. 00 коп. В іншій частині заяви відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів надання адвокатом послуг перекладу 340 аркушів вартістю 5 317, 44 дол. США. Також місцевий господарський суд зазначив, що враховуючи складність даної справи, предмет та підстави позову у даній справі, заявлена третьою особою до стягнення з позивача сума витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 8 000, 00 дол. США не є обґрунтованою, пропорційною до предмета спору, а визначений розмір адвокатських витрат не є неминучим та розумним, що є підставою не покладати у повному обсязі понесені третьою особою витрати на правову допомогу адвоката на позивача.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Vorex LLC звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року та прийняти нове рішення, яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що додаткове рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване в частині відмови у задоволенні стягнення судових витрат, оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а також неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення питання розподілу судових витрат. Зокрема скаржник вважає, що Vorex LLC надало достатні докази на понесення останнім витрат на професійну правничу допомогу, які у співвідношенні із відмовою у задоволенні позову підлягають до стягнення з позивача. Також скаржник звертає увагу, що позивач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, не заперечував наданих їх послуг, їх вартість та витраченого часу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Vorex LLC на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6503/23.

13.11.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення, що матеріали справи №910/6503/23 06.11.2023 року скеровано до Північного апеляційного господарського суду судді Корсаку В.А.

26.12.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів надійшли матеріали справи №910/6503/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Vorex LLC на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року у справі №910/6503/23 та призначено розгляд справи на 14.02.2024 року.

12.02.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна", позивача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 року оголошено перерву в судовому засіданні на 27.03.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 року оголошено перерву в судовому засіданні на 24.04.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 року розгляд справи відкладено на 08.05.2024 року.

02.05.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Vorex LLC, третьої особи у справі, надійшла заява про відвід колегії суддів Агрикової О.В., Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2024 року заяву Vorex LLC про відвід колегії суддів Агрикової О.В., Козир Т.П., Мальченко А.О. у справі №910/6503/23 визнано необґрунтованою, матеріали справи № 910/6503/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2024 року заяву Компанії "Vorex LLC" про відвід суддів Агрикової О.В., Мальченко А.О. та Козир Т.П. у справі №910/6503/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шевчук С.Р. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2024 року у задоволенні заяви представника Компанії "Vorex LLC" адвоката Панчишина А.В. про відвід колегії суддів Агрикової О.В., Мальченко А.О., Козир Т.П. від розгляду справи №910/6503/23 відмовлено, справу № 910/6503/23 повернуто для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. - головуючого судді, Мальченко А.О., Козир Т.П.

06.05.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна", позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання, призначене на 08.05.2024 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Агрикової О.В. у відпустці з 07.05.2024 року по 10.05.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 року розгляд справи призначено на 29.05.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 року відкладено розгляд апеляційної скарги Vorex LLC на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року у справі №910/6503/23 на 05.06.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12.06.2024 року.

В судовому засіданні 12.06.2024 року представник третьої особи надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача поклався на розсуд суду щодо розгляду апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" відмовлено повністю

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи у своїх письмових поясненнях третя особа вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 500 000, 00 грн. Деталізацію щодо розрахунку суми судових витрат Vorex LLC надасть до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. (т.2, а.с. 180).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.11.2021 у справі 910/7520/20).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").

Як вбачається з матеріалів справи Vorex LLC 02.10.2023 року звернулось до суду першої інстанції із заявою про розподіл судових витрат. (т.3, а.с. 114-121).

До вказаної заяви на підтвердження понесених третьою особою судових витрат долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 17.07.2023 року (т.3, а.с. 122-125), додаткову угоду №1 від 18.07.2023 року до договору про надання правової допомоги від 17.07.2023 року (т.3, а.с. 126-129), рахунок №28092023/1 від 28.09.2023 року на суму 13 317, 44 дол. США (т.3, а.с. 130), детальний перелік №2 від 29.09.2023 року (т.3, а.с. 131), платіжне доручення від 30.09.2023 року (т.3, а.с. 132), скріншот з банківської виписки (т.3, а.с. 133), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001197 на ім`я Панчишин А.В. (т.3, а.с. 134-135), диплом магістра НОМЕР_1 від 31.01.2018 року на ім`я Панчишин А.В. з професійною кваліфікацією Юрист-міжнародник, перекладач з англійської мови (т.3, а.с. 136-140), детальний перелік №1 від 29.09.2023 року (т.3, а.с. 141).

Згідно з п. 1.1. договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання з представництва та захисту прав та законних інтересів клієнта та надання правничої допомоги у господарську судочинстві виключно у Господарському суді міста Києва у справі №910/6503/23.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата за надані послуги (гонорар) проводиться відповідно до умов цього договору та може визначатися додатковою угодою.

Згідно з п. 1.1. додаткової угоди №1 адвокат надає клієнту правову допомогу, що стосується прямо або опосередковано судової справи №910/6503/23, зокрема: - підготовка заяв по суті спору та їх погодження з клієнтом, - підготовка заперечень та додаткових пояснень на процесуальні заяви опонентів та їх погодження з клієнтом, - у випадку необхідності, оновлення тактики та стратегії захисту інтересів клієнта з урахуванням дій опонентів, - підготовка необхідних заяв, клопотань, інших процесуальних документів та їх погодження з клієнтом, - участь у судових засіданнях, - комунікація з судом та його працівниками щодо організаційних питань розгляду, вчасного отримання рішення, ознайомлення з матеріалами справи тощо, - обговорення з представниками клієнта результатів судових засідань, тактики та стратегії захисту інтересів, а також організаційних питань.

Пунктом 2.1. додаткової угоди №1 визначено, що сторони домовились, що вартість послуг, що зазначені в п. 1.1, розраховується на підставі часу, витраченого адвокатом, та середньозваженої погодинної ставки 150 дол. США. Загальна вартість послуг не перевищує 8 000 дол. США. Вартість послуг, що зазначені у п. 1.2, розраховується з урахуванням вартості перекладу 1 сторінки у розмірі 17 дол. США.

Відповідно до детального переліку №1 від 29.09.2023 року адвокат надав клієнту наступні послуг:

1) аналіз позовної заяви у справі №910/6503/23 - 3,5 години;

2) аналіз матеріалів справи, долучених додатків (довіреності, свідоцтва, платіжної інструкції, заяви про забезпечення позову, протоколу №207, рішення №4272-р/пк-пз від 05.04.2023 року, тендерної документації, довідки №202 від 27.02.2023 року, листів-відгуків, договору поставки, звіту про випробування) - 21,25 годин;

3) аналіз законодавства та судової практики щодо правових підстав позову - 3,75 години;

4) аналіз відзиву - 3,5 години;

5) підготовка та подання заперечень по суті спору та заяви про залучення до участі у справі третьої особи - 6,8 годин;

6) судові засідання 19.07.2023 року, 30.08.2023 року, 20.09.2023 року, 27.09.2023 року враховуючи час, витрачений на дорогу - 5,2 годин;

7) обговорення з представниками клієнта результатів судових засідань, тактики та стратегії захисту інтересів, а також організаційних питань - 2,3 годин;

8) аналіз клопотання позивача про поновлення строку на подачу заяви про збільшення позовних вимог - 2,75 години;

9) оновлення тактики та стратегії захисту з урахуванням дій опонента (спроби поновлення строку на подачу заяви про збільшення позовних вимог) - 1,2 години;

10) підготовка та подання заперечення проти клопотання про поновлення строку на подачу заяви про збільшення позовних вимог та застосування заходів процесуального примусу - 3,75 години;

11) підготовка та подання заперечень проти повторно поданої позивачем заяви про забезпечення позову - 4,25 години.

Всього - 57,3 години - вартість 8 000, 00 дол. США.

Відповідно до детального переліку №2 від 29.09.2023 року викладено перелік документів, що були перекладені на англійську мову:

1) позовна заява та долучені до неї всі додатки,

2) відзив з додатками,

3) заперечення по суті спору,

4) заяви про залучення третьої особи,

5) клопотання позивача про поновлення строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог,

6) заяви про забезпечення позову та постанови Верховного Суду,

7) заперечення проти клопотання про поновлення строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог,

8) заперечення проти заяви про забезпечення позову з постановами Верховного Суду.

Всього здійснено переклад 340 аркушів вартістю 5 317, 44 дол. США.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 детального переліку №1 від 29.09.2023 року адвокат Панчишин Андрій здійснив підготовку та подання до Господарського суду міста Києва заперечення по суті, заяву про залучення третьої особи та зупинення провадження у справі від 19.07.2023 року.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявне клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та зупинення провадження, яке підписано президентом та керуючим учасником Vorex LLC Федір Закусило. (т.2, а.с. 19-23).

Також, колегія суддів зазначає, що в п. 5 детального переліку №1 від 29.09.2023 року не конкретизовано, які саме заперечення по суті подав адвокат Панчишин Андрій, оскільки таких заперечень в матеріалах справи немає, є тільки письмові пояснення Vorex LLC щодо суті спору, які підписані адвокатом П.Карпин. (т.2, а.с. 179-180).

Отже, зазначені в п. 5 детального переліку №1 від 29.09.2023 року роботи адвокат Панчишин Андрій не надавав.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 6. детального переліку №1 від 29.09.2023 року адвокат Панчишин Андрій здійснив представництво інтересів Vorex LLC в судових засіданнях 19.07.2023 року, 30.08.2023 року, 20.09.2023 року, 27.09.2023 року.

Відповідно до протоколу судового засіданні від 19.07.2023 року інтереси Vorex LLC представляв Карпин П.Й. (т.2, а.с. 202).

Отже, вказане в п. 6 детального переліку №1 від 29.09.2023 року щодо представництва інтересів Vorex LLC в судовому засіданні 19.07.2023 року не відповідає дійсності.

Також, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять будь-яких доказів надання адвокатом послуг перекладу 340 аркушів вартістю 5 317, 44 дол. США про, які вказано у детальному переліку №2 від 29.09.2023 року.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що до клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та зупинення провадження, яке було подано від Vorex LLC до суду першої інстанції долучено додатки переклад, який здійснено дипломованим перекладачем Теряником Анатолієм Вікторовичем із штампом «Бюро перекладів «Традос». (т.2, а.с. 29-35), що додатково викликає сумніви щодо здійснення перекладу 340 аркушів вартістю 5 317, 44 дол. США адвокатом Панчишиним Андрієм.

Отже, колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про, що вже колегією суддів зазначалось вище. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. (зазначений правовий висновок викладено також в постанові Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі №910/7520/20 та від 24.01.2022 року №911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що адвокатом Панчишиним Андрієм включено до детального переліку послуги, зокрема в п. 5 та п. 6, які по факту не були надані останнім, а також з врахуванням того, що частину адвокатських послуг компанії Vorex LLC було надано іншим адвокатом, а саме П.Карпин, про що детально зазначено вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлена третьою особою до стягнення з позивача сума витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 8 000, 00 дол. США не є обґрунтованою, пропорційною до предмета спору, а визначений розмір адвокатських витрат не є неминучим та розумним, що є підставою не покладати у повному обсязі понесені третьою особою витрати на правову допомогу адвоката на позивача.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що основну частину заперечень по суті спору в даній справі було надано саме відповідачем.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що спірне питання також було предметом розгляду адміністративною колегією Антимонопольного комітету України, що виключає складність наданих адвокатом Панчишиним Андрієм адвокатських послуг.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку щодо відмови у стягненні 5 317, 44 дол. США. з врахуванням відсутності в матеріалах справи доказів надання адвокатом послуг перекладу 340 аркушів.

Щодо доводів скаржника стосовно безпідставності зменшення адвокатських витрат судом першої інстанції без подання позивачем заяви про зменшення адвокатських витрат колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу до суду першої інстанції 06.09.2023 року. (т.2, а.с. 234-236).

Вказане спростовує твердження скаржника, що позивач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, не заперечував наданих їх послуг, їх вартість та витраченого часу.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року від №640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі №420/4820/19 тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Отже, місцевий господарський суд ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення правомірно врахував даний факт, та цілком обґрунтовано дійшов висновку, що розмір заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі ступенем складності справи, ціною позову та значенням справи для сторін, обсягом виконаних адвокатом робіт для надання правничої допомоги.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року у справі № 910/6503/23.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному додатковому рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, додаткове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Vorex LLC на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року у справі №910/6503/23 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 року у справі № 910/6503/23 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6503/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.06.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир