ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про призначення експертизи

04.06.2024 Справа №905/125/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»

до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська»

треті особи, які

не заявляють

самостійних

вимог на предмет

спору на стороні 1) Міністерство енергетики України

відповідача 2) Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України

за участю Офісу Генерального прокурора України

про стягнення збитків

Суддя Хабарова М.В.

Секретар судового засідання: Сухіна В.А.

за участю представників (в режимі відеоконференції):

від позивача Шох С.М.

від відповідача Дорофієнко В.В.

від третьої особи-1 Вольда М.А.

від третьої особи-2 не з`явились

від прокуратури не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування збитків (упущеної вигоди) в сумі 106375777,20 грн від самовільного користування надрами, які були надані в користування позивачу на підставі спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки 24.12.2013 №2724.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.10.2014 по 01.11.2017 відповідач безпідставно та неправомірно здійснював гірничі роботи з видобутку вугілля та проведення гірничих виробок у межах ділянок надр, які були надані у користування позивачу на підставі спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки від 24.12.2013 №2724. Внаслідок самовільного користування надрами відповідачем, в порушення вимог ст. 24 Гірничого Закону України, за твердженням позивача, відбулось зменшення балансових запасів вугілля в межах гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське» на 130 тисяч тон, що спричинило позивачу великі збитки.

25.02.2020 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог №30/5 від 24.02.2020, згідно якої позивачем на підставі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України заявлено про стягнення з відповідача збитків на суму ,20 грн.

15.04.2021 до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої заявлено про стягнення з відповідача збитків в сумі ,00 грн.

22.09.2021 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, за змістом якої позивачем заявлено до стягнення з відповідача збитки у вигляді неотриманого прибутку в сумі ,00 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.12.2021 у справі №905/125/20 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про відшкодування збитків (упущеної вигоди) в сумі ,00 грн відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 рішення Господарського суду Донецької області від 15.12.2021 у справі № 905/125/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» збитки в сумі ,00 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2023 постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 та рішення Господарського суду Донецької області від 07.09.2022 у справі № 905/125/20 скасовано, справу № 905/125/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.03.2023 суддею Хабаровою М.В. прийнято справу №905/125/20 до свого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 19.04.2023.

18.04.2023 до суду від Заступника Генерального прокурора надійшли заява про розподіл судових витрат та письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.04.2023 відкладено підготовче засідання на 25.05.2023.

19.04.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про виключення Міністерства енергетики України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з числа третіх осіб.

20.04.2023 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про виключення Міністерства енергетики України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з числа третіх осіб, яке аналогічне за змістом клопотанню, що подано 19.04.2023.

25.05.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі з урахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.05.2023 відкладено підготовче засідання на 20.06.2023.

26.05.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі з урахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.06.2023 відкладено підготовче засідання на 25.07.2023.

04.07.2023 до суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення по справі.

25.07.2023 через систему «Електронний суд» позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача ,16 грн в якості відшкодування збитків від самовільного користування надрами, які були надані в користування позивачу на підставі спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки 24.12.2013 за №2724.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог; відкладено підготовче засідання у справі на 22.08.2023; зобов`язано відповідача, третіх осіб та прокуратуру у строк до 15.08.2023 надати суду: письмові пояснення/заперечення на заяву позивача про збільшення позовних вимог.

15.08.2023 через систему «Електронний суд» від прокуратури надійшли заперечення на заяву позивача про збільшення позовних вимог.

15.08.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.08.2023 відкладено підготовче засідання на 19.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.09.2023 відкладено підготовче засідання на 11.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів; відкладено підготовче засідання у справі на 08.11.2023.

Судове засідання, призначене на 08.11.2023, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Хабарової М.В. у відпустці.

Ухвалою-повідомленням від 10.11.2023 призначено судове засідання на 29.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 відкладено підготовче засідання на 13.12.2023.

13.12.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про встановлення додаткового строку для подання науково-правового висновку Науково-дослідного інституту правотворчості та науково-правових експертиз Національної академії правових наук України до початку розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 13.12.2023 оголошено перерву до 09.01.2024.

09.01.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи науково-правового висновку №015/2023 щодо кваліфікації правовідносин, які склалися між ТОВ «Краснолиманське» та ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» та процесуальної активності суду від 20.12.2023.

09.01.2023 через систему «Електронний суд» від позивача також надійшли додаткові письмові пояснення з урахуванням висновків постанови Верховного суду від 07.02.2023 та науково-правового висновку №015/2023 від 20.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.01.2024 відкладено підготовче засідання на 31.01.2024; запропоновано відповідачу, третім особам, прокуратурі надати письмові пояснення (заперечення) на пояснення позивача з урахуванням висновків постанови Верховного суду від 07.02.2023 та науково-правового висновку №015/2023 від 20.12.2023.

22.01.2024 на поштову адресу суду від третьої особи-1 надійшли заперечення щодо висновку №015/2023 від 20.12.2023.

26.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матерілами справи.

31.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача збитки за період 08.11.2014-01.11.2017 у розмірі ,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.01.2024 відкладено підготовче засідання на 21.02.2024. Запропоновано відповідачу, третім особам та прокуратурі у строк до 20.02.2024 надати суду заперечення на заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

07.02.2024 на поштову адресу суду від прокуратури надійшли письмові пояснення щодо науково-практичного висновку від 20.12.2023 №015/2023.

15.02.2024 на поштову адресу суду від третьої особи-1 надійшли заперечення щодо зміни розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог; відкладено підготовче засідання на 12.03.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити чи зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

При прийнятті заяв позивача про збільшення та зменшення позовних вимог судом враховані положення ч. 4 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

У постанові від 22.07.2021 у справі №910/18389/20 Верховний Суд зазначив, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №922/2575/19.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Тому посилання відповідача та третьої особи-1 щодо неможливості зміни предмету і підстав позову під час нового розгляду справи судом не прийнято, оскільки в даному випадку позивачем зменшено розмір позовних вимог без зміни предмету чи підстав позову.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.03.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 02.04.2024; запропоновано відповідачу надати суду документально підтверджені відомості щодо загальношахтних витрат позивача на видобуток вугілля за період 08.11.2014-01.11.2017.

02.04.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява, до якої додано журнал-ордер по рахунку 3770 на часткове підтвердження відомостей щодо загальношахтних витрат позивача на видобуток вугілля за період 01.10.2016-01.11.2017.

У підготовчому засіданні 02.04.2024 оголошено перерву до 18.04.2024.

18.04.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на заяву позивача від 02.04.2024.

У підготовчому засіданні 18.04.2024 оголошено перерву до 14.05.2024.

01.05.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про призначення у справі додаткової судової економічної експертизи, яке обґрунтоване тим, що згідно висновку експерта №006-МОА/20 від 12.05.2021 охоплено лише частину спірного періоду з 08.11.2014 по 31.12.2015, а також характер правовідносин, який є предметом розгляду даної справи, має розглядатись в розрізі кондикційних зобов?язань. На вирішення експерта позивач пропонує поставити наступні питання:

1) визначити за первісними документами обсяг видобутого вугілля за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 в межах ділянки шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в.

2) встановити вартість видобутого вугілля у період з 08.11.2014 по 01.11.2017 в межах ділянки шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в з урахуванням ціни на вугільну продукцію в динаміці формування вартості вугільної продукції виходячи з економічних показників та граничної ціни на вугільну продукцію у період з листопада 2014 року по листопад 2017 року.

3) визначити розмір витрат, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за надані послуги за договором №569/12 від 30.12.2003 за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 з урахуванням приписів п. 2.3.1 договору №569/12 на здійснення послуг виробничого характеру та додаткових угод до нього.

4) у випадку неможливості надання відповіді на питання 3, визначити розмір:

- витрат з видобутку вугілля Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за період з 08.11.2014 по 01.11.2017, в тому числі, виходячи з обсягу нарахування по заробітній платі, споживання електричної енергії, водопостачання та теплопостачання, водовідведення;

- середньомісячних витрат за період з 08.11.2014 по 01.11.2017, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за надані послуги за договором №569/12 від 30.12.2003;

- середньомісячних витрат за період з 08.11.2014 по 01.11.2017, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» з видобутку вугілля.

5) визначити економічні показники, які повинні враховуватись при встановленні розміру безпідставно набутого майна для відшкодування його вартості.

6) визначити загальну вартість безпідставно набутого майна Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 в результаті користування надрами, які надані Товариству з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» в користування на підставі спеціального дозволу №3316 від 19.13.2003 та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки №2724 від 24.12.2013.

14.05.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення у справі економічної експертизи, у яких зазначає, що позивач після передачі справи на новий розгляд фактично змінив підстави та предмет позову шляхом збільшення терміну спірних правовідносин та суми позову, тому суд не має права призначати експертизу в межах, на які вказує позивач. Крім того, призначення по справі економічної експертизи є недоцільним, не потягне ніяких наслідків для правильного вирішення справи та буде направлено на штучне затягнення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 14.05.2024 оголошено перерву до 04.06.2024; відкладено вирішення клопотання про призначення та проведення по справі судово-економічної експертизи.

15.05.2024 на поштову адресу суду від прокуратури надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи у справі, у яких зазначає, що твердження позивача про необхідність з?ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань експерта, жодним чином не обґрунтовані. Крім того, у клопотанні не вказано, які саме обставини суд не може встановити за наявними у справі доказами.

04.06.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання, у якому просить проведення експертизи у справі доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

У судове засідання 04.06.2024 в режимі відеоконференції з?явились представники позивача, відповідача, третьої особи-1 та прокуратури.

Однак, під час судового засідання з представником прокуратури перервався зв`язок і в подальшому прокурор не зміг підключитись до відеоконференції.

Згідно з ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

В підготовчому засіданні 04.06.2024 представник третьої особи-1 заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання, оскільки необхідний додатковий час для підготування заперечень на клопотання позивача про призначення експертизи. Крім того, лише перед засіданням позивач подав клопотання, у якому визначився з експертною установою, таким чином, клопотання про призначення експертизи позивачем сформоване повністю лише 04.06.2024.

Представник відповідача підтримав клопотання представника третьої особи-1 про відкладення судового засідання.

Представник позивача, в свою чергу, проти його задоволення заперечив.

Розглянувши вказане клопотання представника третьої особи-1 про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 202 Кодексу, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Суд наголошує, що клопотання про призначення експертизи зі сформованими питаннями для експерта було подане ще 01.05.2024. У судовому засіданні 14.05.2024 представники відповідача, прокуратури та третьої особи-1 висловили свої усні заперечення; вирішення питання про призначення експертизи було відкладено та надано час учасникам провадження у справі для подання своїх письмових заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач та прокуратура своїм правом на подання письмових заперечень скористались.

Посилання третьої особи-1 на те, що лише 04.06.2024 позивач визначився з експертною установою, тому 04.06.2024 повністю сформоване клопотання про призначення експертизи, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. З огляду на те, що призначення експертизи здійснюється не за взаємною згодою сторін, а лише з ініціативи позивача, суд вправі сам обрати експертну установу, тому думка сторін стосовно цього питання не є вирішальною. Таким чином, суд не вбачає підстав для створення особливих умов третій особі-1 та надання їй додаткового часу для висловлення заперечень.

У судовому засіданні 04.06.2024 представник позивача підтримав клопотання про призначення та проведення у справі додаткової судової економічної експертизи; представники відповідача та третьої особи-1, в свою чергу, проти його задоволення заперечили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, згідно зі ст.ст. 73, 76 Господарського процесуального кодексу України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.10.2014 по 01.11.2017 відповідач безпідставно та неправомірно здійснював гірничі роботи з видобутку вугілля та проведення гірничих виробок у межах ділянок надр, які були надані у користування позивачу на підставі спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки від 24.12.2013 №2724. Внаслідок самовільного користування надрами відповідачем, в порушення вимог ст. 24 Гірничого Закону України, за твердженням позивача, відбулось зменшення балансових запасів вугілля в межах гірничого відводу ТОВ «Краснолиманське» на 130 тисяч тон, що спричинило позивачу великі збитки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову у даній справі (з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, поданої 31.01.2024) є стягнення збитків за період 08.11.2014-01.11.2017 у розмірі ,04 грн.

Вказаний розмір збитків обрахований позивачем з урахуванням висновків судової експертизи, призначеної судом у справі №905/1025/18.

Відповідач проти позову заперечує та вважає, що у позивача взагалі відсутні підстави позиватися до відповідача про стягнення збитків. Позивачем не врахований критерій розумності витрат, вимоги про стягнення збитків мають бути належним чином обґрунтовані та підтверджені, чого позивачем не здійснено. Позивачем не доведено складу цивільного правопорушення як необхідної умови застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Отже, в рамках даної справи існує спір щодо того чи були заподіяні відповідачем збитки позивачу внаслідок користування ділянкою надр, що була надана у користування позивачу та фактичного розміру завданих збитків, визначення обсягу видобутого вугілля та його вартості з урахуванням витрат з його видобутку.

Для з`ясування вказаних обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Враховуючи те, що питання, які входять до предмета доказування у даній справі, не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити судову експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи, та для з`ясування яких необхідні спеціальні знання.

Судом не приймається заперечення відповідача та прокуратури проти призначення у справі судової експертизи, у яких останні наголошують, що в юридичному аспекті позивачу взагалі не було спричинено ніяких збитків, оскільки саме під час розгляду справи по суті судом буде встановлюватись доведеність заявлених позивачем вимог, наявність чи відсутність факту завдання збитків, а також доведеність їх розміру на підставі всіх матеріалів справи та поданих доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини Дульський проти України від 01.06.2006 (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та визначає строк для їх отримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність та допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок у їх сукупності.

При визначенні питань, що будуть поставлені на вирішення експертизи суд приймає до уваги питання, які просить поставити перед експертом позивач, а також враховує власну ініціативу суду у необхідності дослідження питань місця знаходження об`єктів, їх площі, координат частин земельних ділянок, на яких вони розташовані, правового статусу об`єктів, встановлення можливості усунення порушень у галузі будівництва, іншим шляхом, ніж знесення, встановлення технічної можливості щодо знесення, а тому питання на вирішення експерту остаточно визначаються судом.

Судом приймаються запропоновані позивачем питання, які необхідно поставити на вирішення експерту, та враховані заперечення третьої особи-1 щодо формулювання питань 5та 6, тому суд вважає за необхідне замінити у запропонованих питаннях фразу «безпідставно набутого майна» на «видобутого вугілля».

Відповідно до ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

У клопотанні від 04.06.2024 позивач просить доручити проведення експертизи Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». Представник третьої особи-1 заперечив щодо вказаного клопотання, зазначаючи, що ця експерта установа знаходиться у м. Харків, який перебуває під постійними обстрілами, тому існує ризик втрати матеріалів справи.

Суд відхиляє вказане заперечення, оскільки розгляд справи проводиться у м. Харків, тому враховуючи принцип територіальності, відсутня необхідність направляти матеріали справи до іншої області. У суду відсутні будь-які підстави для призначення судової експертизи в іншій експертній установі, а тому вважає за доцільне доручити проведення цієї експертизи експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Крім того, суд не вбачає підстав для проведення саме додаткової судової експертизи, оскільки, відповідно до п. 1.2.13 Наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Згідно з положеннями ст. 99, ч. 1 ст. 228, ст. 229 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи на час її проведення.

Враховуючи тривалість проведення експертизи, обмеження процесуальних строків та необхідність направлення матеріалів справи до експертної установи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №905/125/20 до закінчення проведення судової експертизи та повернення матеріалів справи до суду.

Оскільки позивачем заявлено клопотання про призначення експертизи, суд вважає за необхідне витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, покласти на позивача із подальшим їх розподілом під час прийняття кінцевого процесуального документу у справі №905/125/20 відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача про призначення додаткової судової економічної експертизи, подану 01.05.2024, задовольнити частково.

2. Призначити у справі №905/125/20 судову експертизу, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

3. На вирішення експертизи поставити такі питання:

1) визначити за первісними документами обсяг видобутого вугілля за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 в межах ділянки шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в.

2) встановити вартість видобутого вугілля у період з 08.11.2014 по 01.11.2017 в межах ділянки шахтного поля Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», пласти m24, l3, k5 + k5в з урахуванням ціни на вугільну продукцію в динаміці формування вартості вугільної продукції виходячи з економічних показників та граничної ціни на вугільну продукцію у період з листопада 2014 року по листопад 2017 року.

3) визначити розмір витрат, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за надані послуги за договором №569/12 від 30.12.2003 за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 з урахуванням приписів п. 2.3.1 договору №569/12 на здійснення послуг виробничого характеру та додаткових угод до нього.

4) у випадку неможливості надання відповіді на питання 3, визначити розмір:

- витрат з видобутку вугілля Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за період з 08.11.2014 по 01.11.2017, в тому числі, виходячи з обсягу нарахування по заробітній платі, споживання електричної енергії, водопостачання та теплопостачання, водовідведення;

- середньомісячних витрат за період з 08.11.2014 по 01.11.2017, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» за надані послуги за договором №569/12 від 30.12.2003;

- середньомісячних витрат за період з 08.11.2014 по 01.11.2017, які мало відшкодувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» з видобутку вугілля.

5) визначити економічні показники, які повинні враховуватись при встановленні розміру видобутого Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» вугілля за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 для відшкодування його вартості.

6) визначити загальну вартість видобутого Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» вугілля за період з 08.11.2014 по 01.11.2017 в результаті користування надрами, які надані Товариству з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» в користування на підставі спеціального дозволу №3316 від 19.13.2003 та акту про надання гірничого відводу, внесеного до реєстру Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки №2724 від 24.12.2013.

4. В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

6. Ухвалу та матеріали справи №905/125/20 надіслати Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»

7. Зобов?язати позивача здійснити попередню оплату експертизи відповідно до виставленого експертною установою рахунку, докази чого надати у судове засідання, що буде призначене після проведення експертизи.

8. Зупинити провадження у справі №905/125/20 на час проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 11.06.2024

Суддя М.В. Хабарова