Головуючого судді Кропивної Людмили Володимирівни
20.09.2022 Залізниця, дізнавшись про відкриту процедуру ліквідації ТОВ «Профінанс груп», звернулася до ліквідатора Мерзлякова Руслана Петровича з вимогою повернути безпідставно одержані Товариством кошти, однак ліквідатор листом від 26.09.22 відмовив у включенні цих вимог до реєстру кредиторів ТОВ «Профінанс груп», направивши Залізниці свою відповідь лише 03.10.2022.
Обізнаність про зміст постанови апеляційного господарського суду ліквідатор ТОВ «Профінанс груп» Мерзлякова Р.П. підтвердив у поданій ним 29.09.2022 касаційній скарзі до Верховного суду із клопотанням про зупинення виконання рішення.
Однак, оскарживши у касаційному порядку Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, ліквідатор і одноосібний учасник ТОВ «Профінанс груп» Мерзляков Р.П. і не будучи зацікавленим у результатах розгляду поданої ним касаційної скарги та клопотання вже 03.10.2022, направив державному реєстратору документи для завершення процедури ліквідації - виключення з єдиного реєстру ТОВ «Профінанс груп» як юридичної особи.
Як зазначала Залізниця, в результаті порушення процедури ліквідації юридичної особи державна реєстрація припинення юридичної особи є незаконною.
За вказаних обставин позивач просив позов задовольнити.
За результатами розгляду спору Господарським судом міста Києва 07.09.2023 прийнято рішення про відмову у задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного реєстратора - як заявленого до неналежного відповідача.
На мою думку, висновок місцевого господарського суду про те, що суб`єкт реєстраційної діяльності не є належним відповідачем у спорі про скасування запису про припинення юридичної особи, а належним відповідачем є юридична особа, щодо якої були здійснені ці дії (записи), і яка в результаті таких записів виключена з державного реєстру, є власним хибним тлумаченням позицій Верховного Суду у судових актах, номери яких наводив місцевий господарський суд.
Більше того, висновок суду першої інстанції про те, що за позовом має відповідати Товариство з обмеженою відповідальністю «Профінанс груп» як юридична особа, що втратила цивільну правоздатність, суперечить актам цивільного законодавства та пункту 2 прийнятого господарським судом рішення.
У межах апеляційного провадження судом під моїм головуванням було установлено таке.
Функції ліквідатора Товариства «Профінанс груп» покладені на директора Товариства Мерзлякова Р.П.
Визначено, що рішення в ліквідаційній процедурі приймаються ліквідатором одноособово з усіх питань.
Очевидно, що кінцевим результатом ліквідаційної процедури є виключення підприємницького товариства з Єдиного державного реєстру та внесення запису про його припинення як юридичної особи та суб`єкта права, адже цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дати внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України).
За змістом цивільного законодавства добровільна ліквідація юридичної особи за наявності у неї боргів не допускається.
Більше того, за затвердженим 13.07.2022 рішенням одноосібного учасника Мерзлякова Р.А. Порядком та строками ліквідації (п. 3 рішення) « двомісячний строк з дати оприлюднення повідомлення про ліквідацію в ЄДР для проведення ліквідаційної процедури Товариства … може бути збільшений за відповідним рішенням Учасника Товариства, у випадку виникнення непередбачуваних обставин».
Відповідно до частин 3-5 статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.
За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи;
вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно;
вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.
У будь-якому разі знаходження юридичної особи в стадії ліквідації і робота ліквідаційної комісії не повинні позбавляти заявника-кредитора права на звернення до суду із позовом про визнання такої юридичної особи банкрутом у разі її неспроможності задовольнити вимоги кредитора, якщо такі виникли після закінчення установленого строку на пред`явлення вимог.
У випадку, коли за результатами ліквідаційних процедур стане очевидним, що у юридичної особи не достатньо майна для задоволення вимог кредиторів, чиї вимоги виникли після складення та затвердження проміжного ліквідаційного балансу, а згодом - ліквідаційного балансу, особи, які контролюють боржника, зобов`язані звернутися до суду про добровільне банкрутство боржника.
Такий висновок випливає з норми частини 3 статті 110 ЦК України, за якою якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (частина 3 статті).
Тлумачення та застосування судами джерел цивільного права у будь-якому разі має ґрунтуватися на таких засадах цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність і розумність (абзац третій підпункту 3.5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 квітня 2020 року N 2-р(ІІ)/2021).
Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.
За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17 (провадження № 12-45гс19))
Цей висновок стосується як осіб, що контролюють боржника, так і ліквідаційної комісії (ліквідатора), яка за рішенням органу (особи прийняла рішення про ліквідацію юридичної особи, вживає всіх необхідних заходів щодо ліквідації юридичної особи.
Правовим наслідком недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, що встановлені частинами другою - п`ятою статті 13 ЦК України, є вимога до суду від заінтересованих осіб про припинення зловживання особою своїми правами, а також застосування до неї інших наслідків, встановлених законом (частина шоста статті 13 ЦК України).
Як випливає з матеріалів справи, грошові зобов`язання, а отже вимоги кредитора, виникли з 27.09.2022 на підставі судового рішення, яким вирішено питання про поворот виконання судового рішення.
Такі вимоги існували на момент подання державному реєстратору ліквідатором документів для внесення запису про припинення юридичної особи внаслідок добровільної ліквідації.
Такі вимоги до боржника, хоч і виникли після установленого строку для завершення складення ліквідаційного балансу і після закінчення установленого двомісячного строку на пред`явлення вимог кредиторів, не можуть вважатися погашеними.
У разі, якщо б Ліквідатор і одночасно одноосібний учасник та ліквідатор ТОВ «Профінанс груп», був добросовісним, то дізнавшись про наявність вимог Залізниці, які засновані на судовому рішенні, що набрало законної сили, зобов`язаний був надати кредитору право на подання до суду позову до ліквідаційної комісії та збільшити установлений двомісячний строк за власним рішенням на час, який необхідний для цього Залізниці.
У нашому випадку, ліквідатор і одноосібний учасник господарського товариства 03.10.2022 подав до реєструючого органу заяву про завершення процедури ліквідації шляхом державної реєстрації припинення ТОВ «Профінанс груп» і у такий спосіб не лише свідомо діяв на шкоду кредитору та допускав негативні наслідки такої своєї поведінки, але й ухилився від виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Суддя
Північного апеляційного
господарського суду Л.В. Кропивна