ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м.Харків Справа № 913/72/24

Суддя господарського суду Луганської області Злепко Н.І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВА-ЛТД», м. Київ.,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод теплоізоляційних виробів», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 190654 грн 09 коп.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВА-ЛТД» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод теплоізоляційних виробів» про стягнення заборгованості за Договором поставки №ІВ 31-01-18 від 31.01.2018 (далі договір) у розмірі 190654 грн 09 коп., з яких основний борг у сумі 130 732 грн 98 коп., 9 841 грн 08 коп. - три відсотки річних та 50 080 грн 03 коп. - інфляційні втрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем 31.01.2018 було укладено договір поставки №ІВ 31-01-18.

ТОВ «ІВА-ЛТД» на виконання умов поставки від 31.01.2018 №ІВ 31-01-18 зазначеного договору у період з 04.01.2021 по 06.08.2021 поставлено на адресу відповідача товар на загальну суму 926 365 грн 52 коп.

Відповідач отриманий товар оплатив частково у сумі 795632 грн 54 коп. (з урахуванням повернення товару 02.08.2021) та отже заборгованість за поставлений товар складає 130 732 грн 98 коп.

У зв`язку з зазначеним позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за стягненням 190654 грн 09 коп., з яких основний борг у сумі 130 732 грн 98 коп., 9 841 грн 08 коп. - три відсотки річних та 50 080 грн 03 коп. - інфляційні втрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 справа передана на розгляд судді Злепко Н.І.

Ухвалою від 07.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

15.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін у відповідності до ст. 252 ГПК України.

Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Як свідчать матеріали справи, сторони не заявляли відповідних клопотань.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи бувповідомлений належним чином, зокрема шляхом надсилання електронного примірника ухвали суду від 15.04.2024 на адресу його електронної пошти , що підтверджується відповідноюдовідкою, та шляхом розміщення відповідного повідомлення на сайті судової влади, щопідтверджується роздруківкою.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі від 6 травня 2024 року №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 3684-ІХ, - з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року до 05 години 30 хвилин.

Судом враховується, що юридичною адресою відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк,вул. Промислова, б. 18.

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян

та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання

відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на

тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси,повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщенняінформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такогосудового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщеннятексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з

урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», уразі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моментурозміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.При цьому, відповідно до ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексуУкраїни (далі - ГПК України) виклики і повідомлення здійснюються шляхом врученняухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті Акціонерного товариства«Укрпошта» за посиланням https://index.ukrposhta.ua відділення пошти у м. Сєвєродонецьку Луганської області тимчасово не функціонують.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територійУкраїни від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться(велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затвердженийвідповідний Перелік, відповідно до якого територія Сєвєродонецької міської територіальноїгромади належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходитьвисновку, що відповідач належнимчином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків,пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву увстановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявнимиматеріалами.

Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядкуспрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявахпо суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи- також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив.

31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІВА-ЛТД» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод теплоізоляційних виробів» (покупець) був укладений договір поставки №ІВ 31-01-18, за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар (п. 1.1).

Відповідно до специфікації №1 від 01.03.2021 товаром є фольга для ізоляції 8011 H18.

Відповідно до п.2.1 договору загальна ціна договору визначається шляхом додавання вартості всіх партій товару, що поставляються за даним договором.

Згідно з п. 3.1 договору поставка товару здійснюється окремими партіями відповідно до замовлень покупця, погоджених постачальником.

Перевезення товару здійснюється справним, придатним для транспортування даного виду товару автомобільним транспортом силами і за рахунок покупця (п.3.4 договору).

Передача товару відбувається за місцем знаходження складу постачальника (п.5.1 договору).

Згідно з п. 5.2 договору покупець зобов`язується вчинити дії, необхідні для своєчасного прийняття товару у місці поставки, в тому числі, забезпечити явку свого представника, належним чином уповноваженого на прийняття товару, у погоджений сторонами строк.

Покупець здійснює оплату товару за даним договором протягом 30 банківських днів з моменту передачі товару постачальником покупцю.

Оплата здійснюється на підставі рахунків-фактур, що надаються йому постачальником (п. 6.1 договору).

Пунктом 10.1 договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.01.2019.

Додатковою угодою №1 від 14.01.2019 сторони внесли зміни у договір та продовжили його дію до 31.01.2020.

Додатковою угодою №2 від 13.01.2020 сторони внесли зміни у договір та продовжили його дію до 31.01.2021.

Додатковою угодою №3 від 13.01.2021 сторони внесли зміни у договір та продовжили його дію до 31.01.2022.

Датою передачі товару вважається дата передачі товару в розпорядження покупця або названого покупцем перевізника, що підтверджується видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною (п. 3.7 договору).

Отже факт поставки підтверджується видатковими накладними №22 від 05.02.2021 на суму 105931,92 грн з ПДВ, №33 від 10.03.2021 на суму 50841,84 грн з ПДВ, №44 від 30.03.2021 на суму 120869,28 грн з ПДВ, №50 від 09.04.2021 на суму 120595,20 грн з ПДВ, №64 від 07.05.2021 на суму 183085,44 грн з ПДВ, та товарно-транспортними накладними, №Р22 від 05.02.2021 на суму 105931,92 грн з ПДВ, №Р33 від 10.03.2021 на суму 50841,84 грн з ПДВ, №Р44 від 30.03.2021 на суму 120869,28 грн з ПДВ, №Р50 від 09.04.2021 на суму 120595,20 грн з ПДВ, №Р54 від 07.05.2021 на суму 183085,44 грн з ПДВ.

Також поставка товару 04.01.2021 на суму 119361,84 грн з ПДВ підтверджується виключно товарно-транспортною накладною №Р3, а поставка 07.07.2021 на суму 225680,00 грн з ПДВ підтверджується тільки видатковою накладною №85.

Отже позивачем здійснено поставку на загальну суму 926365,52 грн.

Крім того за видатковою накладною (повернення) №ВП-0000003 від 02.08.2021 та товарно-транспортною накладною №82 від 02.08.2021 підтверджується повернення товару на суму 54730,00 грн з ПДВ.

Оплата за поставлений товар відповідачем підтверджується платіжними дорученнями №72544 від 04.02.2021 на суму 94486,00 грн, №72816 від 29.03.2021 на суму 24875,84 грн, №72817 від 29.03.2021 на суму 29924,16 грн, №72874 від 06.04.2021 на суму 20000,00 грн, №72892 від 09.04.2021 на суму 20000,00 грн, №72914 від 13.04.2021 на суму 33841,84 грн, №72916 від 13.04.2021 на суму 36007,76 грн, №72998 від 20.04.2021 на суму 17000,00 грн, №72999 від 20.04.2021 на суму 43000,00 грн, №73030 від 28.04.2021 на суму 50000,00 грн, №73086 від 07.05.2021 на суму 22130,72 грн, №73085 від 07.05.2021 на суму 27869,28 грн, №73251 від 01.06.2021 на суму 53567,52 грн, №73250 від 01.06.2021 на суму 98464,48 грн, №4 від 30.07.2021 на суму 20000,00 грн, №73669 від 30.07.2021 на суму 80000,00 грн, №6 від 06.08.2021 на суму 29517,92 грн, №7 від 06.08.2021 на суму 40217,02 грн.

Отже оскільки відповідач оплату за поставлений товар в повному обсязі не здійснив, утворилась заборгованість у сумі 130 732 грн 98 коп., та за втягненням якої позивач звернувся до суду, а також 9 841 грн 08 коп. трьох відсотків річних та 50 080 грн 03 коп. інфляційних втрат.

Встановивши фактичні обставини справи, суд зазначає наступне.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п.3.5 договору поставка партії товару вважається виконаною постачальником в момент передачі партії товару в розпорядження покупця або названого покупцем перевізника. Постачальник не несе відповідальності за втрату, псування або пошкодження партії товару після оформлення товарно-транспортної накладної та/або видаткової накладної.

Датою передачі товару вважається дата передачі товару в розпорядження покупця або названого покупцем перевізника, що підтверджується видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною (п. 3.7 договору).

Згідно з п.5.8 договору перехід права власності, а також ризиків випадкового знищення та пошкодження на кожну партію товару відбувається з моменту здійснення приймання-передачі партії товару від постачальника до покупця, що підтверджується видатковою накладною та/або товарно-транспортною накладною.

Покупець здійснює оплату товару за даним договором протягом 30 банківських днів з моменту передачі товару постачальником покупцю (п. 6.1 договору).

Оскільки поставку товару позивачем відповідачу встановлено за зазначеними вище видатковими накладними, на суму 926365 грн 52 коп., підтверджено матеріалами справи, а часткове повернення товару та його оплата здійснені на суму 795632 грн 54 коп., суд встановлює факт прострочення сплати цього товару відповідачем на суму 130732 грн. 98 коп.

Згідно з ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 530 ЦК України законодавцем передбачено - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів оплати відповідачем заборгованості за Договором в сумі 130732 грн 98 коп. суду не надано.

За таких обставин вимоги про стягнення заборгованості у сумі 130732 грн 98 коп. є обґрунтованими та задовольняються.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача 9 841 грн 08 коп. - трьох відсотків річних та 50 080 грн 03 коп. - інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Згідно з наданого розрахунку позивач нарахував за видатковою накладною №85 від 07.07.2021 та пред`явив до стягнення 3% річних в сумі 9 841 грн 08 коп. за зобов`язаннями серпня 2022 року за період з 19.08.2021 по 20.02.2024.

Перевіркою судом розрахунку 3% річних порушень законодавства та арифметичних помилок не встановлено, тому вимога про стягнення 3% річних в сумі 9 841 грн 08 коп. є обґрунтованою правильно нарахованою та підлягає стягненню з відповідача.

Суд враховує, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно з наданим розрахунком позивач нарахував та пред`явив до стягнення інфляційні втрати в сумі 50 080 грн 03 коп. за зобов`язаннями за період з вересня 2021 року по січень 2024 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним, тому вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 50 080 грн 03 коп. є обґрунтованою правильно нарахованою та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 130 732 грн 98 коп., трьох відсотків річних у сумі 9 841 грн 08 коп. та інфляційних втрат у сумі 50 080 грн 03 коп.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Витрати по судовому збору покладаються на відповідача повністю у сумі 3028 грн. 00 коп. відповідно ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241, 247 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод теплоізоляційних виробів» (Україна, 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВА-ЛТД» (Україна, 01135, місто Київ, ВУЛИЦЯ В`ЯЧЕСЛАВА ЧОРНОВОЛА, будинок 41, офіс 203, ) борг в сумі 130 732 грн 98 коп., три відсотки річних у сумі 9 841 грн 08 коп. та інфляційні втрати у сумі 50 080 грн 03 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецький завод теплоізоляційних виробів» (Україна, 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВА-ЛТД» (Україна, 01135, місто Київ, ВУЛИЦЯ В`ЯЧЕСЛАВА ЧОРНОВОЛА, будинок 41, офіс 203, ) судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп.

4. Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно з положеннями ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2024.

Суддя Н.І. Злепко