ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" червня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/311/24
Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,
розглянув заяву позивача про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом: фізичної особи - підприємця Чарук Тетяни Федорівни
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс Опт"
про: стягнення в сумі 33 697,02 грн
тар судового засідання: С.Коваль
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Фізична особа - підприємець Чарук Тетяна Федорівна звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс Опт" про стягнення грошових коштів.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21 травня 2024 року позов задоволено частково, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс Опт" на користь фізичної особи - підприємця Чарук Тетяни Федорівни 20 400,80 грн заборгованості, 4 197,79 грн пені, 7 164,11 грн відсотки річних, 817,30 грн інфляційних втрат та 2 342,10 грн судового збору. У задоволенні вимог про стягнення 496,45 грн пені, 620,57 грн відсотків річних відмовлено. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 80,30 грн покладено на позивача.

27 травня 2024 року позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у відповідності до якого заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс Опт" 6 000,00 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з перебуванням судді Андрія Качура у відпустці у період з 27 травня 2024 року по 9 червня 2024 року, судове засідання для вирішення питання про судові витрати ухвалою суду від 11 червня 2024 року призначено на 18 червня 2024 року.

В судове засідання представники сторін не з`явились, водночас неявка в судове засідання представників сторін не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Розглянувши клопотання позивача про винесення додаткового рішення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У своєму позові позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на надання правової допомоги складає 6 000,00 грн.

Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладені вимоги ГПК України, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 06.10.2020 у справі №922/376/20.

Рішення суду першої інстанції у справі ухвалено 21 травня 2024, заяви позивача та відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подані до суду 27 травня 2023 року (останній день подання припадає на вихідний, а тому 27 травня 2024 року є останнім днем для подання заяви про розподіл судових витрат), тобто заяви подані в межах встановленого строку на її подання.

У зв`язку з викладеним суд робить висновок про наявність правових підстав для розгляду заяв позивача про розподіл судових витрат по суті.

Розглянувши подані заяви про розподіл судових витрат суд зауважує таке.

Частинами 2-6 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи, окрім відповідних доказів, подає також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжну інструкцію, попередній розрахунок.

Згідно з положеннями договору про надання правової допомоги від 12 березня 2024 року, який укладений позивачем з АБ "Крючкова", адвокатське бюро бере на себе зобов`язання по наданню правової допомоги клієнту.

Відповідно до п. 2.4. договору, з метою виконання доручення клієнта, Адвокатське бюро може, у разі необхідності, без отримання попередньої згоди клієнта, залучати для надання послуг третіх осіб (юридичні, аудиторські, консалтингові фірми тощо, адвокатів, фізичних осіб), в тому числі осіб, що знаходяться за кордоном.

Для надання правової допомоги було залучено адвоката Скрипчук Ольгу Петрівну, про що свідчить договір від 08 квітня 2024 року.

Як слідує з попереднього розрахунку суми витрат, адвокатським бюро було виконано наступні роботи: вивчення документів у справі про стягнення заборгованості, збір та дослідження доказів - 1 год.; консультування клієнта з приводу стягнення заборгованості, узгодження правової позиції - 2 год.; розрахунок заборгованості - 3 год.; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості та розрахунку штрафних санкцій - 4 год.; участь у судових засіданнях

14 березня 2024 року адвокатським бюро та клієнтом підписано акт приймання - передачі наданих послуг на суму 6 000,00 грн.

Як видно з платіжної інструкції від 23 травня 2024 року позивач сплатила на рахунок адвокатського бюро 6 000,00 грн вартості юридичних послуг.

Згідно з правилами статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на положення статті 129 ГПК України, суд приймає докази позивача щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та здійснює пропорційний розподіл судових витрат позивача. Так, за розрахунком суду 5 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу покладається на відповідача у зв`язку з частковим задоволенням позову. Натомість решта витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 200,00 грн покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позову у відповідній частині позовних вимог.

Щодо обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмету спору та їх завищення щодо іншої сторони спору суд відзначає, що звертаючись з позовом до суду позивачем заявлено орієнтовний розмір витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн, з урахуванням ціни позову, що становила 51 108,56 грн.

А тому, суд робить висновок, що заявлена відповідачем сума судових витрат є пропорційною до предмету спору та витрат понесених іншою стороною.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи - підприємця Чарук Тетяни Федорівни про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс Опт" (33009, м. Рівне, вул. біла 53, ідентифікаційний код 43305400) на користь фізичної особи - підприємця Чарук Тетяни Федорівни ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) 5 800 (п`ять тисяч вісімсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Судові витрати позивача у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 200,00 грн покласти на позивача.

Позивач (Стягувач): фізична особа - підприємець Чарук Тетяна Федорівна ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Тойс Опт" (33009, м. Рівне, вул. біла 53, ідентифікаційний код 43305400).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій КАЧУР