РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2024Справа № 910/9094/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"

до Приватного підприємства "Сінта-Сервіс"

про стягнення 354 522,98 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Кутіщева О.А.;

від відповідача: Березка Р.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал" (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "Сінта-Сервіс" (далі відповідач) про стягнення 354 522,98 грн., у тому числі 236 960,00 грн. основного боргу, 62 758,17 грн. пені, 7 577,46 грн. 3 % річних, 47 227,35 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 1/27-1-22 в частині здійснення повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 відкрито провадження у справі № 910/9094/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11.07.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про перехід до загального позовного провадження, клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення судової експертизи.

17.07.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для надання суду відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2024 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.02.2024.

15.02.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів сплати судового збору за розгляд клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення судової експертизи.

29.02.2024 позивачем подано заперечення на клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 витребувано у Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" оригінали: Акту приймання-передачі послуг № 2 за лютий-червень 2022 від 30.06.2022, Акту приймання-передачі послуг № 3 за липень 2022 від 31.07.2022, Акту приймання-передачі послуг № 4 за серпень 2022 від 31.08.2022, підготовче засідання відкладено на 28.03.2024.

У судовому засіданні 28.03.2024 судом оглянуто оригінали витребуваних судом актів приймання-передачі послуг, відмовлено у задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи у зв`язку з його необґрунтованістю, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.05.2024.

У судовому засіданні 16.05.2024 розгляд справи відкладено на 06.06.2024.

У судовому засіданні 06.06.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2022 між Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" (сторона-1) та Приватним підприємством "Сінта-Сервіс" (сторона-2) укладено Договір № 1/27-1-22 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору сторона-1 зобов`язується забезпечити безперешкодний в`їзд-виїзд транспортних засобів сторони-2 та їх тимчасове розміщення на території сторни-1, за адресою: м. Київ, вул. Бутлерова, 2 (послуги), а сторона-2 зобовязується прийняти надані послуги та оплати їх на умовах даного Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору сторона-1 надає послуги стороні-2 по безперешкодному в`їзду-виїзду та тимчасовому розміщенню 21 (двадцяти однієї) одиниці транспортних засобів сторони-2, згідно з переліком, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору строк надання послуг: 01.01.2022 31.12.2022.

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість послуг, що надаються по Договору складає 423 360,00 грн., в тому числі ПДВ 70 560,00 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата послуг по розміщенню однієї одиниці транспортного засобу, що надаються стороною-1 за один календарний місяць, складає 1 400,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 280,00 грн., загальна вартість послуг по розміщенню однієї одиниці транспортного засобу з ПДВ складає 1 680,00 грн. Вартість послуг з розміщення 21 одиниць транспортних засобів на місяць складає 35 280,00 грн., в тому числі ПДВ 5 880,00 грн.

Згідно з п. 2.4. Договору фактична вартість Договору складається з сум, зазначених в актах приймання-передачі наданих послуг, підписаних сторонами протягом строку дії даного Договору. Виконавець не пізніше 1 (першого) числа місяця, наступного за звітним, складає акти у двох примірниках та передає їх у цей строк замовнику на розгляд та підписання.

Відповідно до п. 2.6. Договору оплата послуг стороною-2 здійснюється на умовах попередньої оплати до 10 (десятого) числа поточного місяця на підставі рахунку-фактури, наданого стороною-1, по безготівковому розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок сторони-1.

Згідно з п. 2.7. Договору до 3 (третього) числа місяця наступного за звітним сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг. Підписання сторонами даного акту засвідчує фактичне надання послуг та відсутність претензій у сторін одна до одної.

Відповідно до п. 2.12. Договору відповідальною особою за проведення розрахунків та підписання актів від сторони-2 призначається Руденко Н.П.

Згідно з п. 5.1. Договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним надано відповідачу послуги на загальну суму 317 520 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг № 1 за січень 2022 року на суму 35 280,00 грн., Актом приймання-передачі наданих послуг № 2 за лютий-червень 2022 року на суму 176 400,00 грн., Актом приймання-передачі наданих послуг № 3 за липень 2022 року на суму 35 280,00 грн., Актом приймання-передачі наданих послуг № 4 за серпень 2022 року на суму 35 280,00 грн., Актом приймання-передачі наданих послуг № 5 за вересень 2022 року на суму 35 280,00 грн.

Позивач зазначає, що надані ним послуги оплачені відповідачем частково на суму 80 560,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість у розмірі 236 960,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Крім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 62 758,17 грн. пені, 7 577,46 грн. 3 % річних, 47 227,35 грн. інфляційних втрат.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2.6. Договору оплата послуг стороною-2 здійснюється на умовах попередньої оплати до 10 (десятого) числа поточного місяця на підставі рахунку-фактури, наданого стороною-1, по безготівковому розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок сторони-1.

Згідно з п. 2.7. Договору до 3 (третього) числа місяця наступного за звітним сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг. Підписання сторонами даного акту засвідчує фактичне надання послуг та відсутність претензій у сторін одна до одної.

У матеріалах справи наявні Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 за січень 2022 року на суму 35 280,00 грн., Акт приймання-передачі наданих послуг № 2 за лютий-червень 2022 року на суму 176 400,00 грн., Акт приймання-передачі наданих послуг № 3 за липень 2022 року на суму 35 280,00 грн., Акт приймання-передачі наданих послуг № 4 за серпень 2022 року на суму 35 280,00 грн., які підписані сторонами та містять їх печатки, а тому визнаються судом як належні та допустимі докази надання послуг.

Відповідачем, у свого чергу, не було надано суду належних та допустимих доказів того, що зазначені вище акти підписані не уповноваженою особою.

Доказів сплати відповідачем заборгованості за надані послуги на загальну суму 201 680,00 грн. матеріали справи не містять.

Судом відхиляється у якості доказу надання послуг, наданий позивачем Акт приймання-передачі наданих послуг № 5 за вересень 2022 року на суму 35 280,00 грн., враховуючи таке.

Як було встановлено судом, згідно з п. 2.4. Договору фактична вартість Договору складається з сум, зазначених в актах приймання-передачі наданих послуг, підписаних сторонами протягом строку дії даного Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору строк надання послуг: 01.01.2022 31.12.2022.

Згідно з п. 5.1. Договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

З матеріалів справи вбачається, що Акт приймання-передачі наданих послуг № 5 за вересень 2022 року на суму 35 280,00 грн. не був підписаний сторонами під час дії Договору, а був направлений відповідачу лише у лютому 2023 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають частковому задоволенню на суму 201 680,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 62 758,17 грн. пені, 7 577,46 грн. 3 % річних, 47 227,35 грн. інфляційних втрат.

За змістом з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.3. Договору у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг, сторона-2 сплачує стороні-1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня та яка нараховується від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 53 962,33 грн. пені, 6 861,23 грн. 3 % річних та 43 923,05 грн. інфляційних втрат за розрахунком суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 201 680,00 грн. основного боргу, 53 962,33 грн. пені, 6 861,23 грн. 3 % річних та 43 923,05 грн. інфляційних втрат.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" до Приватного підприємства "Сінта-Сервіс" про стягнення 354 522,98 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Сінта-Сервіс" (02160, місто Київ, пр.Соборності, будинок 15/17, офіс 410, ідентифікаційний код 33542869) на користь Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 8, ідентифікаційний код 14307357) 201 680 (двісті одну тисячу шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 53 962 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 33 коп. пені, 6 861 (шість тисяч вісімсот шістдесят одну) грн. 23 коп. 3 % річних, 43 923 (сорок три тисячі дев`ятсот двадцять три) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 4 596 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.У іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2024.

Суддя С. В. Стасюк