ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

14 червня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/1580/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Бутирський А.А., розглянувши заяву

стягувача товариства з обмеженою відповідальністю Альтфатер Чернівці (58010, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану , буд. 116, )

до товариство співвласників багатоповерхового будинку Черемош-4 (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича , буд. 1 А )

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 9539,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю Альтфатер Чернівці (далі - заявник) звернувся до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу, з вимогою про стягнення з товариство співвласників багатоповерхового будинку Черемош-4 (далі-боржник) заборгованості за обслуговування підприємств усіх форм власності з вивезення твердих побутових відходів за період з 2018 р. по 2020 р. на загальну суму 9539,62 грн,

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2024 року справу передано судді Бутирському А.А.

Вимоги заявника обґрунтовуються тим, що заявник та боржник 01.06.2007 р. уклали договір №457 на обслуговування підприємств усіх форм власності від 01.07.2007 р. № 457 в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати вивіз побутових відходів.

Листом № 248 від 01.10.2028 р. підрядник проінформував боржника про зміну тарифу з 01.10.2018 р. 77,10 грн.; листом №91 від 30.04.2020 р. підрядник проінформував боржника про зміну тарифу з 01.05.2020 р. по 31.05.2020 р. 92,94 грн. дня населення, 98,70 грн. для бюджетних установ та для інших 103,98 грн.; листом №103 від 27.05.2020 р. підрядник проінформував боржника про зміну тарифу з 01.06.2020 р. для всіх категорій споживачів 105, 16 грн.

Однак, боржником з жовтня 2018 р своєчасно та в повному обсязі не виконувались зобов`язання оплати, у зв`язку з чим з`явилась заборгованість в сумі 9236, 82 грн.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне.

За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4 ч.2); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5 ч.2); до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3 ч.3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч.3).

У ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Тобто, приписи господарського процесуального законодавства України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно, заявник, крім іншого, має додати документи в обґрунтування обставин на яких ґрунтується заява про видачу судового наказу, що вказують на правильність та безспірність грошових сум та підтверджує право вимоги у заявника.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В заяві про видачу судового заказу від 12.06.2024 р. боржником зазначено ОСББ Черемош-4 натомість в договорі № 457 від 01.06.2007 р. як виконавець зазначений Кооператив Черемош та виправлено ручкою в первинному документі на ТСББ Черемош-4.

Проте, стягувачам не зазначено яким чином ні Кооператив Черемош, ні ТСББ Черемош-4 набуло права та обов`язки ОСББ Черемош-4.

За таких обставин, з матеріалів поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги у ОСББ Черемош-4 за договором №457 від 01.06.2007 р.

Доказів внесення змін до договору на обслуговування підприємств усіх форм власності з вивезення твердих побутових відходів у зв`язку зі зміною виконавця заявником також не надано.

В силу норм п.п.1, 8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу та якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин, заява від 12.06.2024 р Товариства з обмеженою відповідальністю Альтфатер Чернівці щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСББ Черемош-4 заборгованості за на обслуговування підприємств усіх форм власності з вивезення твердих побутових відходів №457 від 01.06.2007 р. у розмірі 9236, 82 грн. підлягає залишенню без задоволення.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до положень ч.2 ст.151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 77, 147, 148, 150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Альфатер Чернівці щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСББ Черемош-4 заборгованості за на обслуговування підприємств усіх форм власності з вивезення твердих побутових відходів №457 від 01.06.2007 р. у розмірі 9236, 82 грн..

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бутирський А.А.