ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024м. ДніпроСправа № 904/5693/20 (904/545/24)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. за участю секретаря судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Представник ПП "АРТА ВЕРОНА" Кошарна С.С. (адвокат);

Представник ТОВ "АЛЮР І К" Кошарна С.С. (адвокат);

Представник ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" Касаткін Денис Миколайович (розпорядник майна/ ТВО керівника ТОВ "Метал-Корт")

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ-КОРТ", м.Дніпро

до відповідача-1 Приватного підприємства "АРТА ВЕРОНА", м. Дніпро

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К", м. Дніпро

про визнання правочинів недійсними

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ-КОРТ", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство "АРТА ВЕРОНА", м.Дніпро

про визнання права власності на майно

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "АРТА ВЕРОНА", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ-КОРТ", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К", м. Дніпро

про визнання права власності на майно

в межах справи №904/5693/20

за заявою ОСОБА_1 , м. Дніпро

Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕ КОН", м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА

ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПП "АРТА ВЕРОНА" та ТОВ "АЛЮР І К" про визнання правочинів недійсними.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 11.03.2024.

07.03.2024 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "АЛЮР І К" - адвоката Тонояна А.К., надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ "АЛЮР І К" просить суд відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі.

08.03.2024 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "АЛЮР І К" - адвоката Тонояна А.К., надійшла зустрічна позовна заява про визнання права власності на майно.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2024 відкладено судове засідання на 01.04.2024.

08.03.2024. до суду через систему "Електронний суд" від ТОВ "АЛЮР І К" надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" визнання права власності на майно.

Ухвалою господарського суду від 13.03.2024 зустрічну позовну заяву ТОВ "АЛЮР І К" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду від 13.03.2024 постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/5693/20 (904/545/24) за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 01.04.2024.

13.03.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ПП "АРТА ВЕРОНА" надійшов відзив на первісний позов, відповідно до якого останній просить суд відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі.

13.03.2024 до суду через систему "Електронний суд" від ПП "АРТА ВЕРОНА" надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" визнання права власності на майно.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2024 прийнято зустрічну позовну заяву ПП"АРТА ВЕРОНА" до спільного розгляду з первісним позовом.

01.04.2024 до суду від ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" надійшов відзив (вх.№15797/24 від 01.04.2024) на зустрічну позовну заяву ТОВ "АЛЮР І К" на первісний позов ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" по справі №904/5693/20 (904/545/24), відповідно до якого ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" просив суд відмовити в задоволенні позову за зустрічною позовну заявою.

01.04.2024 до суду від ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" надійшов відзив (вх.№15798/24 від 01.04.2024) на зустрічну позовну заяву ПП "АРТА ВЕРОНА" на первісний позов ТОВ"МЕТАЛ-КОРТ" по справі №904/5693/20 (904/545/24), відповідно до якого ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" просив суд відмовити в задоволенні позову за зустрічною позовну заявою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 клопотання ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" про витребування для огляду оригіналу письмового доказу задоволено. Відкладено судове засідання на 22.04.2024.

02.04.2024 до суду від ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, за змістом якого відповідач за зустрічним позовом відмовити у задоволенні зустрічного позову. Разом із відзивом на зустрічну позовну заяву ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" подано клопотання про витребування оригіналів письмових доказів.

03.04.2024 до суду від ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" надійшли доповнення до відзиву на зустрічну позовну заяву.

22.04.2024 через систему "Електронний суд" від ТОВ "АЛЮР І К" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, за змістом якого ТОВ "АЛЮР І К" просить суд задовольнити зустрічні вимоги та витребувати у ТОВ "МЕТАР-КОРТ" письмові докази.

22.04.2024 через систему "Електронний суд" від ТОВ "АРТА ВЕРОНА" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, за змістом якого останній просить суд врахувати заявлені пояснення при вирішенні спору по суті.

22.04.2024 до суду від ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" надійшли додаткові пояснення для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2024 клопотання ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" від 02.04.2024 про витребування письмових доказів задоволено частково; у задоволенні клопотання ТОВ "АЛЮР І К" від 22.04.2024 про витребування доказів відмовлено. Відкладено судове засідання на 29.04.2024.

29.04.2024 до суду від ТОВ "АЛЮР І К" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали господарського суду від 22.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 04.06.2024.

Відповідно до положень ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.06.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача (за первісним позовом)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2024 розпорядник майна ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» арбітражний керуючий Касаткін Д.М. отримав лист директора ПП «АРТА ВЕРОНА» (ідентифікаційний код 35113696) Красюк А.Є. від 29.01.2024, в якому повідомляється про намір забрати рухоме майно, яке належить АА «АРТА ВЕРОНА» та ПП «ПАНОРАМА-ЦЕНТР», та яке знаходиться в адміністративній будівлі та в приміщеннях (майстернях) за адресою м. Дніпро, Криворізьке Шосе, 1.

Підставою для вилучення майна, яке знаходиться в приміщеннях ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», згідно вищевказаного листа ОСОБА_2 від 29.01.2024, є належність вказаного майна ПП «АРТА ВЕРОНА» та ПП «ПАНОРАМА-ЦЕНТР», на підтвердження чого ОСОБА_2 до свого листа долучила копії видаткових накладних щодо постачання товарів, в тому числі Видаткову накладну № МК-0000006 від 30.03.2018, відповідно до якої ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» передає ПП «АРТА ВЕРОНА» визначені товари.

На підтвердження зазначеної господарської операції з передачі майна Боржника, ОСОБА_2 також додала до свого листа копію Платіжної інструкції в національній валюті від 31.01.2019 №295, з якої слідує, що ПП «АРТА ВЕРОНА» сплатило на користь ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» кошти у сумі 15 336, 00 грн., з призначенням платежу: "Оплата за обладнання зг. договору № 1503/1 від 15.03.2018".

Також, 05.02.2024 розпорядник майна ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» арбітражний керуючий Касаткін Денис Миколайович отримав лист директора ТОВ «АЛЮР І К» б/н б/д, в якому повідомляється про намір забрати рухоме майно, яке начебто належить ТОВ «АЛЮР ІК», та яке знаходиться в приміщеннях (майстернях) та на відкритому майданчику за адресою АДРЕСА_1 .

До вищевказаного листа б/н б/д було додано копії видаткових накладних щодо постачання товарів на адресу ТОВ «АЛЮР І К», в тому числі Видаткові накладні №ЛНА-000002 від 28.02.2019 та №ЛНА-000004 від 05.04.2019, відповідно до якої ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» передає ТОВ «АЛЮР І К» визначені товари.

До листа б/н б/д ТОВ «АЛЮР І К» було додано копію Договору №22.01 від 22.01.2019 (з копією додатку №1 від 22.01.2019) на постачання обладнання (Козлового крану ККС 12,5-32; Козлового крану КС-12,5, зав.№18, 1982р.в., СРСР; КТП (системи внешнего электроснабжения); загальна вартість 272 280,00 грн. з ПДВ).

При цьому, як вказано в самих вищевказаних Видатковій накладній №ЛНА-000002 від 28.02.2019, Видатковій накладній №ЛНА-000004 від 05.04.2019, на постачання (Козлового крану ККС 12,5-32; Козлового крану КС-12,5, зав.№18, 1982р.в., СРСР; КТП (системи внешнего электроснабжения); загальна вартість 272 280,00 грн. з ПДВ), вони оформлені на виконання Договору №МК-0000003 від 22.01.2019.

Розпорядник майна Боржника вважає, що вищевказані правочини щодо відчуження майна Боржника, а саме: Договір № 1503/1 від 15.03.2018, Договір №22.01 від 22.01.2019, Договір №МК-0000003 під 22.01.2019 є недійсними, виходячи з того, що перелічене у видаткових накладних № МК-0000006 від 30.03.2018, №ЛНА-000002 від 28.02.2019, №ЛНА-000004 від 05.04.2019 майно не могло бути передане у законний спосіб на користь ПП «АРТА ВЕРОНА» та ТОВ «АЛЮР І К», оскільки мировою угодою від 11.04.2017, укладеною між ОСОБА_3 та ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», яка була визнана ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року №202/2014/17, ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» у власність ОСОБА_3 було передане рухоме майно в якості погашення заборгованості у сумі 1 130 819,93 грн.,

В подальшому, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 по справі № 202/2014/17 скасовано ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2017 №202/2014/17, якою затверджувалась вищевказана мирова угода.

Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 по справі № 904/5693/20 (904/8936/21), яке набрало законної сили 25.10.2022, перелічене вище майно було витребувано у ОСОБА_3 на користь ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ».

Також, Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 25.10.2022 залишаючи без змін рішення від 15.08.2022 погодився з доводами Суду викладеними в рішенні від 15.08.2022.

ТОВ "Метал-Корт" зазначає, що враховуючи наявність затвердженої судом мирової угоди, ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» не мало права на відчуження майна, яке на той час вже було передано ОСОБА_3 згідно мирової угоди, яка була скасована лише 03.05.2018 і право власності на яке за Позивачем підтверджено вищевказаними судовими рішеннями по справі №904/5693/20 (904/8936/21).

Позивачем за первісним позовом у позові зазначено, що минулим керівником ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» було оформлено документи на відчуження основних засобів без будь-якої обґрунтованої економічної мети.

Додатково, ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" надано копію Рецензії від 15.04.2024 на "Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості майна - обладання в кількості 40 од.".

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати недійними Договір №1503/1 від 15.03.2018, Договір №22.01. від 22.01.2019 та Договір №МК-0000003 від 22.01.2019.

Позиція відповідача-1 (за первісним позовом)

13.03.2024 до господарського суду надійшов відзив відповідача-1 на первісну позовну заяву, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, 15.03.2018 між ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ПП «АРТА ВЕРОНА» укладено договір купівлі-продажу обладнання №1503/1.

Відповідно до пункту 1. Загальних положень Договору, «ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зобов`язується, як Продавець, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, передати у власність ПП «АРТА ВЕРОНА», як Покупця, обладнання, а ПП «АРТА ВЕРОНА» зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, приймати та оплачувати це обладнання.

Відповідно до Специфікації №1 від 15.03.2018 року ПП «АРТА ВЕРОНА» зобов`язується прийняти та оплатити наступний товар: Бензопила STIHL MS180 1 од. 50,00 грн., Гидротолкатель ТЭ 25 шт. 1 од. 20,00 грн., Зварювальний випрямляч ВД 306 1 од.50,00 грн., Комп`ютер Intel BX80571E3300 Celeron Пам`ять Goodram GR800D264L6/1G Корпус RIM2000 385, tksq mATX 450W 1 од. 50,00 грн., Кулер LWB 1.5-5x41 1 од. 30,00 грн., Лічільник активної та реактивн. електр. 1 од. 50,00 грн., Многотарифний лічильник LZQM 321.02.534 кл.05s 1 од. 50,00 грн. , Монітор Aser 1 од. 50,00 грн., Монітор Philips 190S1SS/00 19 1 од. 50,00 грн., Мотокоса EFCO Stark 42 1,9 к.c 37,7 см. куб нож 1 од. 100,00 грн., МФУ Samsung SCX-4220 laserjet A4 18 ppm/pr/sc/cop 1 од. 100,00 грн., Сейф L2.120.K 1 од. 50,00 грн., Системний блок AMD Athlon X2 П 250/2Gb/250Gb 1 од. 100,00 грн., Станок абразивно отрезной б/у, 1 од. 100,00 грн., Траверса г/п 10,0т. (дл. 6 метрів) 1 од. 150,00 грн., Угловая шлифмаш. Makita GA9020 SF 1 од. 50,00 грн., Перфоратор Makita HR 2470 780Bт 1 од. 100,00 грн., Верстат вертикально-відрізний зі станіною 1 од. 1310,00 грн., Верстат стрічко-відрізний «Мить 1-03» 1 од. 6250,00 грн., Переносная газорежущая машина «Смена-Эффект» К1-Н 1 од. 3870,00 грн., Тепловентилятор CWH-3010LTI 1 од. 200,00 грн.. - на загальну суму 15 336,00 грн., яка відповідає ринковій вартості на момент передачі товару.

Обґрунтовуючи свою позицію Відповідач-1 за первісним позовом посилається на те, на виконання Договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» поставило вищевказане обладнання ПП «АРТА ВЕРОНА» згідно видаткової накладної №МК-0000006 від 30.03.2018.

За поставлене обладнання ПП «АРТА ВЕРОНА» сплачено на рахунок ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» 15 336,00 грн.

ПП "АРТА ВЕРОНА" надано копію платіжної інструкції №295 від 31.01.2019 на підтвердження оплати за поставлене обладнання з призначенням платежу: Оплата за обладнання згідно Договору №1503/1 від 15.03.2018.

Відповідач-1 за первісним позовом посилається на те, що ПП «АРТА ВЕРОНА» при укладанні Договору з ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» не оперувала інформацією про наявність іншого власника майна, яке передбачалось отримати від Товариства за плату.

У ПП «АРТА ВЕРОНИ» були відсутні підстави відмови від укладення правочину з контрагентом ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», адже вказане майно було передано по видатковій накладній ПП «АРТА ВЕРОНА», яким останнє користувалось до моменту необхідності покинути орендоване місце перебування підприємства. ОСОБА_3 жодного разу не звертався до ПП «АРТА ВЕРОНА» з претензіями, щодо перебування даного майна у власності ПП «АРТА ВЕРОНА».

Отже, ПП "АРТА ВЕРОНА" просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Позиція відповідача-2 (за первісним позовом)

08.03.2024 до господарського суду надійшов відзив відповідача-2 на первісну позовну заяву, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що ТОВ "АЛЮР І К" виконувались умови Договору №22.01. від 22.01.2019.

Обґрунтовуючи свою позицію Відповідач-2 за первісним позовом посилається на те, за умовами даного договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зобов`язалось поставити, а ТОВ «АЛЮР І К» прийняти та оплатити наступне обладнання (Додаток №1 до Договору):

- Козловий кран ККС 12,5-32 в кількості 1 штука,

- Козловий кран КС-12,5 зав №18, 1982 р.в.,

- КТП (система зовнішнього енергозабезпечення)

на загальну суму 272 280,00 грн. у строк до 10.03.2019.

Відповідач-2 зазначає, що на виконання вказаного Договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» поставило вищевказане обладнання ТОВ «АЛЮР І К», що підтверджується Видатковою накладною №ЛНА-000002 від 28.02.2019 та Видатковою накладною №ЛНА-000004 від 05.04.2019.

ТОВ "АЛЮР І К" надано копії платіжних інструкцій на підтвердження оплати за поставлене обладнання ТОВ «АЛЮР І К» на 272 280,00 грн.

Відповідач у відзиві зазначає, що у видаткових накладних №ЛНА-000002 від 28.02.2019 та №ЛНА-000004 від 05.04.2019 в графі «Замовлення» значиться Договір №МК-0000003 від 22.01.2019. Такого Договору з №МК-0000003 від 22.01.2019 між ТОВ «АЛЮР І К» та ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» не існує. В даному випадку це є лише технічна помилка при формуванні первинного бухгалтерського документу.

Окрім зазначеного відповідач посилається на те, що видаткові накладні №ЛНА-000002 від 28.02.2019 та №ЛНА-000004 від 05.04.2019 містять усі обов`язкові реквізити, що передбачені законодавством, а отже господарські операції здійснені відповідно до даних первинних документів не можуть ставитись під сумнів через наявність технічної помилки в реквізиті (назва договору), що не є обов`язковим.

Отже, ТОВ "АЛЮР І К" просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі (за первісним позовом)

Предметом доказування по даній справі є вимога власника майна до третіх осіб про повернення належного майна та законність укладених правочинів.

Позиція позивача (за зустрічним позовом ТОВ "АЛЮР І К" (вх.№188/24 від 08.03.2024))

Зустрічні позовні вимоги ТОВ "АЛЮР І К" обґрунтовані тим, що 22.01.2019 між ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ТОВ «АЛЮР І К» укладено договір на постачання обладнання №22.01 від 22.01.2019.

За умовами даного договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зобов`язалось поставити, а ТОВ «АЛЮР І К» прийняти та оплатити наступне обладнання (Додаток №1 до Договору): Козловий кран ККС 12,5-32 в кількості 1 штука, Козловий кран КС-12,5 зав №18, 1982 р.в., КТП (система зовнішнього енергозабезпечення), на загальну суму 272 280,00 грн. у строк до 10.03.2019.

На виконання вказаного Договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» поставило вищевказане обладнання ТОВ «АЛЮР І К», що підтверджується Видатковою накладною №ЛНА-000002 від 28.02.2019 та Видатковою накладною №ЛНА-000004 від 05.04.2019.

За поставлене обладнання ТОВ «АЛЮР І К» сплачено на рахунок ТОВ «МЕТАЛ- КОРТ» 272 280,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Станом на дату подання зустрічного позову ТОВ «АЛЮР І К» не має можливості вільно володіти своїм майном адже, ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» (в особі безпосередньо тимчасово виконуючого обов`язки керівника арбітражного керуючого Касаткіна Дениса Миколайовича) не надає Товариству вільного доступу до майна.

З поданої ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» первісної позовної заяви ТОВ «АЛЮР І К» дізналось, що куплене Товариством обладнання витребовувалось у третьої особи Дідика І.С. і на підставі рішення суду нібито вважається таким, що належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», що порушує права ТОВ «АЛЮР І К» в частині права власності на майно.

Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати право власності на Козловий кран ККС 12,5-32, Козловий кран КС-12,5 зав№18, 1982 р.в. та КТП (система зовнішнього енергозабезпечення), що знаходяться за адресою: місто Дніпро, Криворізьке шосе 1 - за ТОВ «АЛЮР І К» (, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Криворізьке шосе 1).

Позиція відповідача (за зустрічним позовом ТОВ "АЛЮР І К" (вх.№188/24 від 08.03.2024))

01.04.2024 до господарського суду надійшов відзив відповідача на зустрічну позовну заяву ТОВ "АЛЮР І К" (вх.№188/24 від 08.03.2024), в задоволенні зустрічних позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що спірне майно не належить позивачу ТОВ "АЛЮР І К" з огляду на наступне.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року по справі №202/2014/17 визнано мирову угоду від 11.04.2017 (укладена між ОСОБА_3 та ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ»).

За змістом даної мирової угоди вбачається, що заборгованість в сумі 1 130 819, 93 (один мільйон сто тридцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 93 копійок погашається шляхом передачі ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" у власність ОСОБА_3 рухоме майно та нерухоме майно (склад для зберігання поковок, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, Криворізьке шосе, будинок №1 (один), вартістю 1 363 000,00 (один мільйон триста шістдесят три тисячі) гривень 00 копійок, що належить ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" на підставі договору купівлі-продажу ВСО №250827 від 28.12.2005 року, реєстровий №2810. Опис об`єкта: на земельній ділянці розташовані Літ.А-2 адміністративно-побутовий корпус, ганки а, а; цегла, загальною площею 373,1 кв.м., Літ.Б-1 прохідна, ганкиб, б; цегла, загальною площею 87,5 кв.м., Літ.В-1 ангар, метал, загальною площею 961,9 кв.м., Літ.Г-1 ангар, метал, загальною площею 962,2 кв.м., Літ.3.1 навіси, м/ст., Літ.Д вбиральна (тим час), Літ.Е майстерня (тимчас), Літ.Є побутова (тимчас), Літ.Ж побудова (тимчас), №1-6, 11, 12 споруди, №7-10 ємкості, №13-21 огорожа, І, ІІ мостіння.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 по справі №202/2014/17 ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2018 року по справі №202/2014/17 провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості закрито.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 по справі №904/5693/20(904/8936/21), яке набрало законної сили 25.10.2022 було витребувано у ОСОБА_3 на користь ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зокрема Козловий кран КК-12,5-25 зав. № 199, 1991 р.в., СРС 68; Козловий кран КС-12,5, зав. № 18, 1982 р.в., СРС 69; КПТ (систему зовнішнього електропостачання) 62.

Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 25.10.2022 залишаючи без змін рішення від 15.08.2022 погодився з доводами Суду, викладеними в рішенні від 15.08.2022, та прийшов до наступних висновків:

1. Майно вибуло поза волею власника на підставі скасованого судового рішення.

2. Після скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2017 відповідач-1 за відсутності жодних правових підстав протиправно перереєстрував право власності на спірне майно за собою і протиправно розпорядився ним на користь відповідача-2.

3. Добросовісність набувача не має значення, оскільки спірне майно вибуло поза волею позивача (ч.1 ст.388 ЦК України).

4. Право власності позивача на спірне майно підтверджено.

5. Наявність певних реєстраційних заходів щодо спірного майна засвідчує факт укладеності щодо нього правочинів іншими особами, відмінними від власника».

Таким чином вищевказане рухоме майно належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», що підтверджено в судовому порядку в рамках справи №904/5693/20 (904/8936/21) та справи №904/5693/20 (904/4017/23).

Окрім наведеного, відповідач за зустрічним позовом посилається на те, що ТОВ "АЛЮР І К" не надано належних доказів виконання спірного Договору №22.01 від 22.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "АЛЮР І К".

Позиція третьої особи (за зустрічним позовом ТОВ "АЛЮР І К" (вх.№188/24 від 08.03.2024))

Третя особа не своїм процесуальним правом на подання пояснень на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі (за зустрічним позовом ТОВ "АЛЮР І К" (вх.№188/24 від 08.03.2024))

Предметом доказування за зустрічним позовом є право власності на спірне майно.

Позиція позивача (за зустрічним позовом ПП "АРТА ВЕРОНА" (вх.№215/24 від 13.03.2024))

Зустрічні позовні вимоги ПП "АРТА ВЕРОНА" обґрунтовані тим, що 15.03.2018 між ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ПП «АРТА ВЕРОНА» укладено договір купівлі-продажу обладнання №1503/1.

Відповідно до пункту 1. Загальних положень Договору, «ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зобов`язується, як Продавець, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, передати у власність ПП «АРТА ВЕРОНА», як Покупця, обладнання, а ПП «АРТА ВЕРОНА» зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, приймати та оплачувати це обладнання.

Найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що поставляється, його часткове співвідношення, а також вартість товару відображається у Специфікації, що є невід`ємною частиною Договору».

Відповідно до Специфікації №1 від 15.03.2018 року ПП «АРТА ВЕРОНА» зобов`язується прийняти та оплатити наступний товар: Бензопила STIHL MS180 (1од) 50,00 грн., Гидротолкатель ТЭ 25 шт. 1 од. 20,00 грн., Зварювальний випрямляч ВД 306 1 од. 50,00 грн., Комп`ютер Intel BX80571E3300 Celeron Пам`ять Goodram GR800D264L6/1G Корпус RIM2000 385, tksq mATX 450W 1 од. 50,00 грн., Кулер LWB 1.5-5x41 1 од. 30,00 грн., Лічільник активної та реактивн. електр.1 од. 50,00 грн., Многотарифний лічильник LZQM 321.02.534 кл.05s 1 од. 50,00 грн., Монітор Aser 1 од. 50,00 грн., Монітор Philips 190S1SS/00 19 1 од. 50,00 грн., Мотокоса EFCO Stark 42 1,9 к.c 37,7 см. куб нож 1 од. 100,00 грн., МФУ Samsung SCX-4220 laserjet A4 18 ppm/pr/sc/cop 1 од. 100,00 грн., Сейф L2.120.K 1 од. 50,00 грн., Системний блок AMD Athlon X2 П 250/2Gb/250Gb 1 од. 100,00 грн., Станок абразивно отрезной б/у 1 од. 100,00 грн., Траверса г/п 10,0т. (дл. 6 метрів) 1 од. 150,00 грн., Угловая шлифмаш. Makita GA9020 SF 1 од. 50,00 грн., Перфоратор Makita HR 2470 780Bт 1 од. 100,00 грн., Верстат вертикально-відрізний зі станіною 1 од. 1310,00 грн, Верстат стрічко-відрізний «Мить 1-03» 1 од. 6250,00 грн., Переносная газорежущая машина «Смена-Эффект» К1-Н 1 од., 3870,00 грн., Тепловентилятор CWH-3010LTI 1 од. 200,00 грн. - на загальну суму 15 336,00 грн.

На виконання Договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» поставило вищевказане обладнання ПП «АРТА ВЕРОНА» відповідно до видаткової накладної №МК-0000006 від 30.03.2018.

За поставлене обладнання ПП «АРТА ВЕРОНА» сплачено на рахунок ТОВ «МЕТАЛ- КОРТ» 15 336,00 грн. відповідно до платіжної інструкції №295 від 31.01.2019 з призначенням платежу.

Станом на дату подання зустрічного позову ПП" АРТА ВЕРОНА" не має можливості вільно володіти своїм майном адже, ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» (в особі безпосередньо тимчасово виконуючого обов`язки керівника арбітражного керуючого Касаткіна Дениса Миколайовича) не надає Товариству вільного доступу до майна.

З поданої ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» первісної позовної заяви ПП "АРТА ВЕРОНА" дізналось, що куплене Товариством обладнання витребовувалось у третьої особи Дідика І.С. і на підставі рішення суду нібито вважається таким, що належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», що порушує права ПП "АРТА ВЕРОНА" в частині права власності на майно.

Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати право власності на обладнання:

1) Бензопила STIHL MS180

2) Гидротолкатель ТЭ 25 шт.,

3) Зварювальний випрямляч ВД 306,

4) Комп`ютер Intel BX80571E3300 Celeron, Пам`ять Goodram

GR800D264L6/1G, Корпус RIM2000 385, tksq mATX 450W,

5) Кулер LWB 1.5-5x41,

6) Лічільник активної та реактивн. електр.,

7) Многотарифний лічильник LZQM 321.02.534 кл.05s;

8) Монітор Aser,

9) Монітор Philips 190S1SS/00 19,

10) Мотокоса EFCO Stark 42 1,9 к.c 37,7 см. куб нож,

11) МФУ Samsung SCX-4220 laserjet A4 18 ppm/pr/sc/cop,

12) Сейф L2.120.K,

13) Системний блок AMD Athlon X2 П 250/2Gb/250Gb,

14) Станок абразивно отрезной б/у,

15) Траверса г/п 10,0т. (дл. 6 метрів),

16) Угловая шлифмаш. Makita GA9020 SF,

17) Перфоратор Makita HR 2470 780Bт,

18) Верстат вертикально-відрізний зі станіною,

19) Верстат стрічко-відрізний «Мить 1-03»,

20) Переносная газорежущая машина «Смена-Эффект» К1-Н,

21) Тепловентилятор CWH-3010LTI,

що знаходяться за адресою: місто Дніпро, Криворізьке шоссе 1 - за ПП «АРТА ВЕРОНА» (, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Криворізьке шоссе 1).

Позиція відповідача (за зустрічним позовом ПП "АРТА ВЕРОНА" (вх.№215/24 від 13.03.2024))

01.04.2024 до господарського суду надійшов відзив відповідача на зустрічну позовну заяву ПП "АРТА ВЕРОНА" (вх.№215/24 від 13.03.2024), в задоволенні зустрічних позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що спірне майно не належить позивачу ПП "АРТА ВЕРОНА" з огляду на наступне.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року по справі №202/2014/17 визнано мирову угоду від 11.04.2017 (укладена між ОСОБА_3 та ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ»).

За змістом даної мирової угоди вбачається, що заборгованість в сумі 1 130 819, 93 (один мільйон сто тридцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 93 копійок погашається шляхом передачі ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" у власність ОСОБА_3 рухоме майно та нерухоме майно (склад для зберігання поковок, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, Криворізьке шосе, будинок №1 (один), вартістю 1 363 000,00 (один мільйон триста шістдесят три тисячі) гривень 00 копійок, що належить ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" на підставі договору купівлі-продажу ВСО №250827 від 28.12.2005 року, реєстровий №2810. Опис об`єкта: на земельній ділянці розташовані Літ.А-2 адміністративно-побутовий корпус, ганки а, а; цегла, загальною площею 373,1 кв.м., Літ.Б-1 прохідна, ганкиб, б; цегла, загальною площею 87,5 кв.м., Літ.В-1 ангар, метал, загальною площею 961,9 кв.м., Літ.Г-1 ангар, метал, загальною площею 962,2 кв.м., Літ.3.1 навіси, м/ст., Літ.Д вбиральна (тим час), Літ.Е майстерня (тимчас), Літ.Є побутова (тимчас), Літ.Ж побудова (тимчас), №1-6, 11, 12 споруди, №7-10 ємкості, №13-21 огорожа, І, ІІ мостіння.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 по справі №202/2014/17 ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2018 року по справі №202/2014/17 провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості закрито.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 по справі №904/5693/20(904/8936/21), яке набрало законної сили 25.10.2022 було витребувано у ОСОБА_3 на користь ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зокрема спірне обладнання.

Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 25.10.2022 залишаючи без змін рішення від 15.08.2022 погодився з доводами Суду, викладеними в рішенні від 15.08.2022, та прийшов до наступних висновків:

1. Майно вибуло поза волею власника на підставі скасованого судового рішення.

2. Після скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2017 відповідач-1 за відсутності жодних правових підстав протиправно перереєстрував право власності на спірне майно за собою і протиправно розпорядився ним на користь відповідача-2.

3. Добросовісність набувача не має значення, оскільки спірне майно вибуло поза волею позивача (ч.1 ст.388 ЦК України).

4. Право власності позивача на спірне майно підтверджено.

5. Наявність певних реєстраційних заходів щодо спірного майна засвідчує факт укладеності щодо нього правочинів іншими особами, відмінними від власника».

Таким чином вищевказане рухоме майно (обладнання) належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», що підтверджено в судовому порядку в рамках справи №904/5693/20 (904/8936/21) та справи №904/5693/20 (904/4017/23).

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні зустрічних позовних вимог ПП "АРТА ВЕРОНА".

Позиція третьої особи (за зустрічним позовом ПП "АРТА ВЕРОНА" (вх.№215/24 від 13.03.2024))

Третя особа не своїм процесуальним правом на подання пояснень на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі (за зустрічним позовом ПП "АРТА ВЕРОНА" (вх.№215/24 від 13.03.2024))

Предметом доказування за зустрічним позовом є право власності на спірне майно.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року по справі №202/2014/17 визнано мирову угоду від 11.04.2017 (укладена між ОСОБА_3 та ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ»).

За змістом даної мирової угоди вбачається, що заборгованість в сумі 1 130 819, 93 (один мільйон сто тридцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 93 копійок погашається шляхом передачі ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" у власність ОСОБА_3 рухоме майно та нерухоме майно (склад для зберігання поковок, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, Криворізьке шосе, будинок №1 (один), вартістю 1 363 000,00 (один мільйон триста шістдесят три тисячі) гривень 00 копійок, що належить ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" на підставі договору купівлі-продажу ВСО №250827 від 28.12.2005 року, реєстровий №2810. Опис об`єкта: на земельній ділянці розташовані Літ.А-2 адміністративно-побутовий корпус, ганки а, а; цегла, загальною площею 373,1 кв.м., Літ.Б-1 прохідна, ганкиб, б; цегла, загальною площею 87,5 кв.м., Літ.В-1 ангар, метал, загальною площею 961,9 кв.м., Літ.Г-1 ангар, метал, загальною площею 962,2 кв.м., Літ.3.1 навіси, м/ст., Літ.Д вбиральна (тим час), Літ.Е майстерня (тимчас), Літ.Є побутова (тимчас), Літ.Ж побудова (тимчас), №1-6, 11, 12 споруди, №7-10 ємкості, №13-21 огорожа, І, ІІ мостіння.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 по справі №202/2014/17 ухвала Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2018 року по справі №202/2014/17 провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості закрито.

15.03.2018 між ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ПП «АРТА ВЕРОНА» укладено договір купівлі-продажу обладнання №1503/1.

Відповідно до пункту 1. Загальних положень Договору, «ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зобов`язується, як Продавець, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, передати у власність ПП «АРТА ВЕРОНА», як Покупця, обладнання, а ПП «АРТА ВЕРОНА» зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, приймати та оплачувати це обладнання.

Найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що поставляється, його часткове співвідношення, а також вартість товару відображається у Специфікації, що є невід`ємною частиною Договору».

Відповідно до Специфікації №1 від 15.03.2018 року ПП «АРТА ВЕРОНА» зобов`язується прийняти та оплатити наступний товар: Бензопила STIHL MS180 (1од) 50,00 грн., Гидротолкатель ТЭ 25 шт. 1 од. 20,00 грн., Зварювальний випрямляч ВД 306 1 од. 50,00 грн., Комп`ютер Intel BX80571E3300 Celeron Пам`ять Goodram GR800D264L6/1G Корпус RIM2000 385, tksq mATX 450W 1 од. 50,00 грн., Кулер LWB 1.5-5x41 1 од. 30,00 грн., Лічільник активної та реактивн. електр.1 од. 50,00 грн., Многотарифний лічильник LZQM 321.02.534 кл.05s 1 од. 50,00 грн., Монітор Aser 1 од. 50,00 грн., Монітор Philips 190S1SS/00 19 1 од. 50,00 грн., Мотокоса EFCO Stark 42 1,9 к.c 37,7 см. куб нож 1 од. 100,00 грн., МФУ Samsung SCX-4220 laserjet A4 18 ppm/pr/sc/cop 1 од. 100,00 грн., Сейф L2.120.K 1 од. 50,00 грн., Системний блок AMD Athlon X2 П 250/2Gb/250Gb 1 од. 100,00 грн., Станок абразивно отрезной б/у 1 од. 100,00 грн., Траверса г/п 10,0т. (дл. 6 метрів) 1 од. 150,00 грн., Угловая шлифмаш. Makita GA9020 SF 1 од. 50,00 грн., Перфоратор Makita HR 2470 780Bт 1 од. 100,00 грн., Верстат вертикально-відрізний зі станіною 1 од. 1310,00 грн, Верстат стрічко-відрізний «Мить 1-03» 1 од. 6250,00 грн., Переносная газорежущая машина «Смена-Эффект» К1-Н 1 од., 3870,00 грн., Тепловентилятор CWH-3010LTI 1 од. 200,00 грн. - на загальну суму 15 336,00 грн.

ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ПП «АРТА ВЕРОНА» складено видаткову накладну №МК-0000006 від 30.03.2018.

22.01.2019 між ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ТОВ «АЛЮР І К» складено договір на постачання обладнання №22.01 від 22.01.2019.

За умовами даного договору ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» зобов`язалось поставити, а ТОВ «АЛЮР І К» прийняти та оплатити наступне обладнання (Додаток №1 до Договору): Козловий кран ККС 12,5-32 в кількості 1 штука, Козловий кран КС-12,5 зав №18, 1982 р.в., КТП (система зовнішнього енергозабезпечення), на загальну суму 272 280,00 грн. у строк до 10.03.2019.

ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» та ТОВ «АЛЮР І К» складено видаткову накладну №ЛНА-000002 від 28.02.2019 та Видаткову накладну №ЛНА-000004 від 05.04.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 по справі №904/5693/20(904/8936/21), яке набрало законної сили 25.10.2022 було витребувано у ОСОБА_3 на користь ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» Бензопилу STIHL MS180 35; Верстат вертикально-відрізний зі станіною 1 19; Верстат стрічко-відрізний «Мить 1-03» 108; Гідроштовхач ТЭ 25 79; Зварювальний випрямляч ВД 306 64; Кишеню металева для зберігання металопрокату 115; Кишеню металева для зберігання трубної продукції 114 Козловий кран КК-12,5-25 зав. № 199, 1991 р.в., СРС 68; Козловий кран КС-12,5, зав. № 18, 1982 р.в., СРС 69; Комп`ютер Intel BX80571E3300 Celeron 57; КТП (система зовнішнього електропостачання) 62; Кулер LWB 1.5-5x41 63; Лічільник активної та реактивн. електр. 50; Багатотарифний лічильник LZQM 321.02.534 кл.05s 81; Монітор Acer 82; Монітор: Рhilips 190S1SS/00 19 58; Мотокоса ЕFСО Stark 42 1,9к.с 37,7 см. куб нож 36; МФУ Samsung СХ-4220 laserjet А4 18 ррm/рr/sс/сор 61; Переносну газорізальню машину "Смета-Эффект" К1-Н 109; Перфоратор Маkita НR 2470 780Вт 65; Підземну кабельну мережу 113; Підкранові колії Ангар 107; Рольганг 125; Сейф L2.120.К 46; Систему відеоспостереження 55; Систему водопроводу 1; Систему освітлення ГО 0-03В-400 60; Системний блок АМD Athon Х2 П 250/2Gb/250Gb 100; Спорудження для різання металопрокату 112; Верстат абразивно відрізний б/у 66; Стелаж металевий для зберігання металопрокату Б1 37; Стелаж металевий на 7 комірок 102; Стелаж металевий ПЗММ 8 5; Тепловентилятор CWH-3010LTI 86;Траверса г/п 10,0 т. (довжина 6 метрів) 53; Тривожну сигналізацію 133; Кутову шліфмашину Маkita GА9020 SF 87; Ячейку для зберігання металопрокату 2 стоєчна 127; Ячейку для зберігання металопрокату 3 стоєчна 131; Ячейку для зберігання металопрокату 5 стоєчна 130.

Центральний апеляційний господарський суд в постанові від 25.10.2022 залишаючи без змін рішення від 15.08.2022 погодився з доводами Суду, викладеними в рішенні від 15.08.2022, та прийшов до наступних висновків:

1. Майно вибуло поза волею власника на підставі скасованого судового рішення.

2. Після скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2017 відповідач-1 за відсутності жодних правових підстав протиправно перереєстрував право власності на спірне майно за собою і протиправно розпорядився ним на користь відповідача-2.

3. Добросовісність набувача не має значення, оскільки спірне майно вибуло поза волею позивача (ч.1 ст.388 ЦК України).

4. Право власності позивача на спірне майно підтверджено.

5. Наявність певних реєстраційних заходів щодо спірного майна засвідчує факт укладеності щодо нього правочинів іншими особами, відмінними від власника».

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини першої статі 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, правом оспорити правочин наділені не лише сторони такого правочину, але й інші заінтересовані особи.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

При укладенні договору сторони мають переслідувати легітимну мету. Будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети її здійснення. Така мета не може бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення, ухилення від сплати податків, привласнення коштів без належних підстав тощо.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Тобто, цивільні права здійснюються особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам. Такі межі можуть визначатися договором або актами цивільного законодавства. Обов`язок при здійсненні цивільних прав утримуватися від дій, які порушували б права інших осіб, конкретизується актами цивільного законодавства, що встановлюють ці права. Порушення меж здійснення цивільних прав веде до зловживання правом.

Вирішуючи спір про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, підлягає встановленню, яким чином наслідки такого правочину вплинули або можуть вплинути на права та інтереси цієї особи, оскільки звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору направлене на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину.

Також необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, які передбачають, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Фраудаторним може виявитися будь-який правочин (договір), укладений між учасниками цивільних відносин, який не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що визначені статтею 203 ЦК України, зокрема: зміст правочину суперечить ЦК України, актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (власність використовується на шкоду іншим); волевиявлення боржника як учасника правочину є неправомірним, внутрішня воля націлена на обман, "на зло" іншої особи (кредитора); правочин не є реальним, не має економічної мети, правові наслідки є зловживанням правами та викликають порушення прав кредиторів (боржник не отримує еквівалентних зустрічних майнових дій, кредитор втрачає забезпечення).

У постанові від 07.10.2020 у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) Верховний Суд зазначив, що договором, який вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний правочин (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність чи відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом трьох років, що передували відкриттю процедури банкрутства або після відкриття справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Господарський суд приймає до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 910/16579/20. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, у момент учинення якого сторонами (стороною) не було додержано вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 цього Кодексу). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Отже, порушення загальних засад цивільного законодавства (засад справедливості, добросовісності та розумності), визначених імперативно пунктом б частини першої статті З ЦК України, які мають наслідком вихід учасниками правочину за межі здійснення цивільних прав, наданих договором чи актами цивільного законодавства, з наміром завдати шкоди іншій особі (частина третя статті 13 ЦК України) може бути самостійною підставою недійсності правочину.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення), і настання відповідних наслідків та у разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.

У ЦК України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.

Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт б частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Зловживання правом - це особливий тип правопорушення, яке вчиняється правомочною особою при здійсненні нею належного їй права, пов`язаний з використанням недозволених конкретних форм у межах дозволеного їй законом загального типу поведінки.

Формулювання зловживання правом передбачає у собі певну суперечність. Так, особа, яка користується власним правом, має дозвіл на певну поведінку, а якщо її дія не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права (дія без права). Такі випадки трапляються, якщо особа діє недобросовісно, всупереч меті наданого їй права.

Зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється у тому, що: 1) особа (особи) використовувала/ використовували право на зло; 2) наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, у який потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів /умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); 3) враховується правовий статус особи / осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник мас уявлення не лише про обсяг своїх прав, а й про обсяг прав інших учасників цих правовідносин і порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах, або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 листопада 2021року у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), пункти 76.З, 76.5).

У Рішенні від 28 квітня 2021 року№ 2-р(П)/2021 у справі за конституційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку Індустріалбанк щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини третьої статті 13, частини третьої статті 16 ЦК України Конституційний Суд України визнав, що зазначені положення ЦК України є конституційними та такими, що не суперечать частині другій статті 58 Конституції України. Оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 ЦК України, Конституційний Суд України констатував, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука а також зловживання правом в інших формах, що також міститься у частині третій статті 13 цього Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку, Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими ЦК України та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення ЦК України або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 ЦК України мають наметі стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною) (абзаци другий, третій пункту 5.3, пункт 5.4 та абзац другий пункту 8.2 мотивувальної частини цього Рішення).

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що правочини, які вчиняються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути неправомірною та недобросовісною. Отже, правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (див. постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02 червня 2021 року у справі № 904/7905/16, пункт 153). Відтак правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними і зводяться до зловживання правом.

Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди іншим учасникам цивільних правовідносин, задля приховування дійсного наміру сторін при вчиненні правочину є очевидним використанням приватноправового інструментарію всупереч його призначенню та за своєю суттю є вживанням права на зло. За таких умов недійсність договору як приватноправова категорія є інструментом, який покликаний не допускати, або припиняти порушення цивільних прав та інтересів, або ж їх відновлювати.

Метою доброчесного боржника повинне бути добросовісне виконання всіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надання своєчасного та справедливого задоволення (сатисфакції) прав і правомірних інтересів кредитора, зокрема у процедурі банкрутства.

Договір, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатним, так і безоплатним. Він може бути як одностороннім, так і багатостороннім за складом учасників, які об`єднуються спільною метою щодо вчинення юридично значимих дій.

Застосування конструкції фраудаторності при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатиш договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент (контрагенти), з яким (якими) боржник учиняє оспорюваний договір; ціна договору (ринкова / неринкова), наявність / відсутність оплати ціни договору контрагентом боржника; дотримання процедури (черговості) при виконанні зобов`язань, якщо така процедура визначена законом імперативно. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 02 червня 2021 року у справі № 904/7905/16 (пункт 155).

Учинення власником майна правочину на шкоду своїм кредиторам може полягати як у виведенні майна боржника власником на третіх осіб, так і у створенні преференцій у задоволенні вимог певного кредитора на шкоду іншим кредиторам боржника, внаслідок чого виникає ризик незадоволення вимог інших кредиторів.

Укладення фраудаторних правочинів є характерним для боржників у процедурах банкрутства, позаяк неплатоспроможність боржника означає ситуацію, коли не вистачає коштів для задоволення всіх вимог кредиторів і, діючи недобросовісно, боржник намагається створити переваги для задоволення вимог дружнього кредитора на шкоду іншим своїм кредиторам, порушивши встановлену законом черговість або пропорційність задоволення вимог окремого класу кредиторів.

Задоволення боржником вимог окремого кредитора поза межами конкурсної процедури банкрутства з використанням пов`язаних (або непов`язаних) із боржником осіб підтверджує неправомірну і недобросовісну мету боржника щодо створення йому преференції у виконанні зобов`язань та порушення імперативно встановленої у банкрутстві черговості задоволення вимог певних класів кредиторів боржника.

Отже, правочини за участю боржника, які допомагають реалізувати цю мету, мають ознаки фраудаторності, незалежно від того, чи такий правочин є двостороннім (одностороннім) чи багатостороннім (у якому буде задіяно низку учасників, об`єднаних єдиною неправомірною метою). Для класифікації правочину як фраудаторного має значення фактична участь боржника у ньому як одного з учасників вольових дій, направлених на виведення майна боржника з метою незадоволення вимог одного або декількох його кредиторів у легальній судовій процедурі.

Також законодавством про банкрутство (частина перша статті 42 КУзПБ) кредитор у справі про банкрутство наділений повноваженнями на звернення до суду у справі про банкрутство про визнання недійсними окремих угод боржника, вчинених у підозрілий період (за три роки до моменту відкриття провадження у справі та під час процедури банкрутства). У такому випадку кредитор діє на захист прав боржника, маючи похідний інтерес (постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі №761/45721/16-ц (провадженням 14-122цс20, пункт 78)) щодо задоволення грошових вимог у справі про банкрутство за рахунок активів боржника (якщо за наслідком укладення фраудаторного правочину було відчужено гроші, рухоме або нерухоме майно, яке підлягало включенню до ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів боржника).

КУзПБ є спеціальним нормативним актом, у якому поєднуються норми матеріального та процесуального права, що регулюють неплатоспроможність, а за відсутності відповідного регулювання за цим Кодексом застосовуються загальні приписи ГПК України, ЦК України, Господарського кодексу України та інших нормативних актів (частина шоста статті 12 ГПК України).

Особливістю провадження у справі про банкрутство є велика кількість учасників провадження, на відміну від позовного провадження, яке учасниками справи визнає сторін і третіх осіб (частина перша статті 41 ГПК України). Так, абзацами двадцять другим і двадцять четвертим частини першої статті 1 КУзПБ до учасників у справі про банкрутство віднесено сторін (конкурсних кредиторів (представника комітету кредиторів), забезпечених кредиторів, боржника (банкрута)), а також: арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представника органу місцевого самоврядування, представника працівників боржника, уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інших учасників справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Відтак у справі про банкрутство воює в ході провадження можуть заявлятися (чи вибувати) нові учасники справи.

Також, частиною другою статті 7 КУзПБ визначено юрисдикційність господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник; спорів з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спорів про визнання недійсними результатів аукціону; спорів про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спорів про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спорів про стягнення заробітної плати; спорів про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спорів щодо інших вимог до боржника.

Отже, законодавством про банкрутство розширено межі щодо можливості залучення до провадження у справі різних осіб (учасників провадження) задля досягнення процесуальної економії розгляду всіх спорів щодо активів боржника у межах єдиного провадження - провадження у справі про банкрутство та прискорення самого провадження у справі про банкрутство, яке часто зупинялося для розгляду спорів окремих учасників у різних провадженнях у судах різних юрисдикцій.

Обмеживши строки процедури банкрутства, законодавець у той же час наділив кредитора боржника, як і арбітражного керуючого, спеціальними повноваженнями щодо визнання недійсними угод боржника, передбачивши при цьому настання спеціального наслідку визнання недійсними таких угод - обов`язок кредитора, який отримав майно боржника, повернути його до складу ліквідаційної маси, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент учинення правочину (частина третя статті 42 КУзПБ).

Отже, якщо багатосторонній правочин учинено за участю боржника з недобросовісною метою виведення його активів (майна) зі складу ліквідаційної маси для задоволення вимог окремого кредитора поза межами процедури банкрутства, такий правочин може бути визнаний недійсним (фраудаторним) як із підстав, передбачених статтею 42 КУзПБ, так і відповідно до статей 3,13 ЦК України.

У разі невідповідності фраудаторного правочину загальним принципам цивільного права та його вчинення з виходом за межі цивільних прав суди можуть визначити юридичну кваліфікацію такого правочину із застосуванням загальних положень ЦК України.

ТОВ "АЛЮР І К" в якості доказу відповідності ринковій ціні умов спірного договору посилається на Звіт про незалежну оцінку від 05.04.2017, однак останнім не виконано вимоги ухвали суду від 01.04.2024 та не надано для огляду в судовому засіданні оригінал Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості майна обладнання в кількості 40 позицій станом на 05.04.2017, суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ "Авто Маркет".

А відтак, відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК України, суд не бере до уваги в якості належного доказу Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості майна обладнання в кількості 40 позицій станом на 05.04.2017.

Крім того, згідно змісту Рецензії від 15.04.2024 на "Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості майна - обладнання в кількості 40 од.", оцінювач за результатами огляду об`єктів стверджує на стор.10: «Оцениваемое имущество - удовлетворительное, пребывает в работоспособном состоянии. Таким образом, техническое состояние оборудования можно охарактеризовать как «неплохое» - использовавшееся имущество, которое требует некоторого ремонта или замены частей (таких, как подшипники)». Відповідно до таблиці наведеній на стор. 11 фізичний знос обладнання в такому стані складає 40-60 відсотків, а коефіцієнт придатності 0,6-0А Натомість оцінювач використовує так званий «метод терміну життя» абсолютно непридатний для визначення зносу щодо даного обладнання. Цей «метод» передбачає, що знос обладнання відбувається лінійно і по закінченню розрахункового терміну життя знос складає 100 відсотків. Так, робоча бензопила 2007 року (№1 списку) мала б бути повністю непридатною Це суперечить наведеним даним огляду. Обладнання в непоганому стані, що свідчить про проведення ремонтів. Частина обладнання узагалі не містить рухомих деталей і не могла втратити функціональність. Використання даного методу не лише не об/рунтоване, а й прямо вплинуло на результат оцінки в бік заниження.

У загальному висновку оцінювач зазначає, що наведені висновки та зауваження дозволяють стверджувати, що звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Отже господарський суд доходить до висновку про те, що спірні Договори укладені за цінами, значно нижче ринкових, і тому такі угоди діють на шкоду кредиторам ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ".

Для класифікації правочину як фраудаторного має значення фактична участь боржника у ньому як одного з учасників вольових дій, направлених на виведення майна боржника з метою незадоволення вимог одного або декількох його кредиторів у легальній судовій процедурі.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене всі інші доводи та міркування учасників судового процесу прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду.

Господарський суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання недійсним спірних договорів за первісним позовом ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" .

В свою чергу, господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "АЛЮР І К" та ПП "АРТА ВЕРОНА", оскільки спірні договори підлягають визнанню недійсними.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір

За первісним позовом відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідачів за первісним позовом.

За зустрічним позовом відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ-КОРТ" до відповідача-1 Приватного підприємства "АРТА ВЕРОНА" та відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К" про визнання недійсним договорів - задовольнити.

Визнати недійсним Договір №1503/1 від 15.03.2019 укладений між ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" (ідентифікаційний код 33972974) та Приватним підприємством "АРТА ВЕРОНА" (ідентифікаційний код 35113696).

Визнати недійсним Договір №22.01 від 22.01.2019 укладений між ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" (ідентифікаційний код 33972974) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К" (ідентифікаційний код 42711693).

Визнати недійсним Договір №МК-0000003 від 22.01.2019 укладений між ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ" (ідентифікаційний код 33972974) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К" (ідентифікаційний код 42711693).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Криворізьке шосе, будинок 1; ідентифікаційний код 42711693) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Корт» (49000, м. Дніпро, Криворізьке шосе, б. 1, ідентифікаційний код 33972974) витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 056, 00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "АРТА ВЕРОНА" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Криворізьке шосе, будинок 1; ідентифікаційний код 35113696) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал-Корт» (49000, м. Дніпро, Криворізьке шосе, б. 1, ідентифікаційний код 33972974) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028, 00 грн.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К" (вх.№188/24 від 08.03.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ-КОРТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне підприємство "АРТА ВЕРОНА" про визнання права власності на майно - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "АРТА ВЕРОНА" (вх.№215/24 від 13.03.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ-КОРТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЮР І К" про визнання права власності на майно - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України

Повний текст рішення складено 14.06.2024.

Суддя С.В. Мартинюк