УХВАЛА

м. Київ

19.06.2024Справа № 910/7587/24

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЦ УКРАЇНА" Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ Медікал" Фізична особа-підприємець Яковлєва Олена Володимирівна Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" Фізична особа-підприємець Боришполець Борис Володимирович Приватне підприємство "Виробничо-торгова компанія "ЛУКАС" Фізична особа-підприємець Нужна Любов Анатоліївна

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

18.06.2024 до Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Медікал", 3) Фізичної особи-підприємця Яковлєвої Олени Володимирівни, 4)Фізичної особи-підприємця Боришполець Бориса Володимировича, 5) Фізичної особи-підприємця Нужної Любові Анатоліївни, 6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням 1 по вулиці Гоголя, 84 у місті Миргород, Полтавської області, загальною площею 269,6 кв.м, шляхом солідарного виселення/звільнення вказаного приміщення та надання фактичного доступу до цього приміщення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності направлення позовної заяви до Господарського суду Полтавської області з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частин 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як встановлено судом та вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач просить суд усунення перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням, що знаходиться у місті Миргород, Полтавської області.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.

Таким чином, суд вважає, що вказана справа повинна розглядатися за правилами виключної підсудності за місцем знаходження земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, встановивши, що місцем знаходження нерухомого майна є місто Миргород, Полтавської області, враховуючи правила виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, встановлені частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає передачі за виключною підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" разом із заявленим позовом було подано заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів, оскільки позовна заява підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Полтавської області, то відповідно суд направляє і заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів до відповідного суду.

Суд окремо звертає увагу, що цей же позивач неодноразово подавав позови до таких саме відповідачів з тими ж позовними вимогами, та ухвалами Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 у справі №910/3539/24 та від 20.05.2024 у справі №910/5860/24 матеріали позовних заяв скеровані за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРМУС" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Медікал", 3) фізичної особи-підприємця Яковлєвої Олени Володимирівни, 4) фізичної особи-підприємця Боришполець Бориса Володимировича, 5) фізичної особи-підприємця Нужної Любові Анатоліївни, 6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та додані до неї документами, разом із заявою про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів, передати за підсудністю до Господарського суду Полтавської області (36000, місто Полтава, вулиця Зигіна, 1).

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 ГПК України з моменту її підписання, і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-256 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків