РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2024Справа № 910/4125/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамалі"

до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

про стягнення 59 446,02 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крамалі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про стягнення 59 446,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання відповідно до договору про надання послуг з охорони № 28/02/23 від 28.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем направлено через систему "Електронний суд" заяву про усунення недоліків, відповідно до якої позовну заяву приведено у відповідність приписам статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонами строки для подачі своїх заяв по суті спору.

Відповідачем 20.04.2024 надано суду відзив, яким заперечено вимоги повністю та заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/14224/23.

У відповіді на відзив позивач заперечував проти задоволення заяви про зупинення провадження у справі.

Розглянувши доводи сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки останнім не доведено які саме обставини будуть встановлені в межах справи № 910/14224/23, що не можуть бути встановлені самостійно судом при розгляді даної справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 28.02.2023 укладено договір № 28/02/23 про надання послуг з охорони, за умовами пункту 1.1. якого відповідач доручив позивачу здійснювати охоронні послуги (послуги з охорони приміщення).

Відповідно до пункту 1.2 договору № 28/02/23 від 28.02.2023 послуги з охорони приміщення включають охорону адміністративної будівлі, майна, документів та цінностей, які в ній знаходяться та прилеглої території, цілодобова фізична охорона за адресою: м. Київ. вул. Б. Хмельницького, 65 Б та здійснюються з використанням технічних систем (систем відео нагляду, охоронної і тривожної сигналізації) та інших спецзасобів, посиленими групами швидкого реагування. Дотримання пропускного і внутрішньо-об`єктового режиму на об`єкті та забезпечення охорони майна і товарно-матеріальних цінностей визначається як контрольно-пропускний режим.

На території, де знаходиться майно, в будівлях та приміщеннях об`єктів відповідача, встановлюється пропускний та внутрішньо об`єктовий режим, умови та порядок здійснення якого визначаються в Інструкції. Інструкція передається позивачу по акту приймання-передачі майна відповідача та документів, за формою згідно додатку № 4 цього договору, не пізніше строку початку надання послуг і охорони за цим договором (пункт 1.3 договору № 28/02/23 від 28.02.2023).

Відповідно до пункту 1.4 договору № 28/02/23 від 28.02.2023 кількість постів їх розташування на території, що охороняється, вказано у дислокації (додаток І до даного договору).

Місце надання послуг: 01054 м. Київ. вул. Б. Хмельницького, 65Б (пункт 1.5 договору № 28/02/23 від 28.02.2023).

Пунктом 4.1 договору № 28/02/23 від 28.02.2023 сторони погодили, що вартість послуг за даним договором, згідно з розрахунком вартості надання послуг з охорони майна відповідача, наведеному у додатку № 2 до цього договору, становить 553 737,60 грн, без ПДВ і включає в себе сплату усіх податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені, та інші витрати, пов`язані з наданням послуг охорони.

Відповідно до додатку № 2 до договору № 28/02/23 від 28.02.2023 передбачено помісячну вартість за надання послуг з охорони в розмірі 55 373,76 грн.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3, 4.5 договору № 28/02/23 від 28.02.2023 оплата здійснюється за фактично надані послуги охорони щомісячно протягом 180 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання наданих послуг охорони за формою згідно додатку № 3 до цього договору та надання позивачем рахунку на оплату. Розрахунки за послуги проводяться відповідачем у безготівковому порядку у національній грошовій одиниці України. Оплата за надання охоронних послуг здійснюється шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на підставі акту наданих послуг.

Пунктом 9.1 договору № 28/02/23 від 28.02.2023 встановлено, що договір набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками Сторін (в частині надання послуг з 01.03.2023) та діє до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як стверджує позивач, ним надано послуги на загальну суму 58 946,26 грн за період з 01.06.2023 по 02.07.2023, однак відповідачем не здійснено оплату коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 58 946,26 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, на виконання зобов`язань за договором № 28/02/23 від 28.02.2023 позивачем листом № 24-05/23-47 від 21.07.2023 направлено на адресу відповідача акти приймання-передавання наданих послуг № 56 від 30.06.2023 (за послуги надані протягом червня 2023 року), № 64 від 02.07.2023 (за послуги надані протягом 01-02 липня 2023 року) та рахунки на оплату № ER-56 від 30.06.2023 та № ER-64 від 02.07.2023.

Листом від 03.08.2023 № 07-521/23 відповідач відмовився від підписання зазначених вище актів приймання-передавання наданих послуг та повернув останні.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що послуги були виконано неналежним чином, тому підстав для сплати коштів на підставі виставлених позивачем рахунків немає.

Водночас, під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних доказів на підтвердження факту порушення позивачем умов договору та порушення правил несення служби особовим складом позивача.

Долучені копії актів про факт неякісного надання послуг/порушення позивачем умов договору від 08.06.2023 вважає неприйнятними, оскільки відповідачем не надано доказів дотримання процедури, передбаченої умовами договору договором № 28/02/23 від 28.02.2023 та додатком № 5 до договору, що передбачає проведення перевірки за умови повідомлення та присутності обох сторін.

Судом установлено, що строк оплати за надані послуги згідно з рахунками № ER-56 від 30.06.2023 та № ER-64 від 02.07.2023 за договором № 28/02/23 від 28.02.2023 є таким, що настав.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 58 946,26,00 грн є правомірною і підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Судом встановлено факт невиконання відповідачем свого грошового зобов`язання у встановлений договором строк.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 309,22 грн за період з 31.01.2023 по 04.04.2024 та інфляційних втрат у розмірі 190,54 грн за період з січня по лютий 2024 року.

Суд, здійснивши перерахунок, дійшов висновку, що вказані нарахування було здійснено арифметично вірно та у відповідності з чинним законодавством. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 309,22 грн та інфляційних втрат у розмірі 190,54 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 65-б; ідентифікаційний код 00041467) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамалі" (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 2, кв. 124; ідентифікаційний код 43227946) 58 946,26 грн основного боргу, 190,54 грн інфляційних втрат, 309,22 грн трьох процентів річних та 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк