ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року м. Дніпро Справа № 908/1366/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Корсун В.Л.) від 19.09.2023 р. у справі № 908/1366/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ", 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29-А

до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про визнання протиправними дій відповідача щодо не виконання договору банківського рахунку шляхом розірвання ділових відносин і відмови від проведення фінансової операції зі сплати податків.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023 р. у справі № 908/1366/23 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023р. у справі № 908/1366/23 та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсягу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:

- 15.02.2023 відповідач надіслав позивачу лист № В6/19-2247, в якому повідомляється про відмову від підтримання ділових відносин, що на думку апелянта свідчить про розірвання ділових відносин. При цьому апелянт наголошує, що шляху припинення ділових відносин, про який йдеться в рішенні суду першої інстанції, законом не передбачено;

- суд першої інстанції використав недопустимі докази Розпорядження про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин з клієнтом № 224/3/10 від 13.02.2023 року. Апелянт вважає цей доказ недопустимим оскільки це розпорядження не підписано і позивачу до відкриття провадження у справі не надсилалось;

- апелянт зауважує, що договір банківського рахунку № Р4-В59/43-10, на який він посилався в позовній заяві, є діючим, його не розірвано за згодою сторін або за рішенням суду;

- вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що банком правомірно було припинено ділові відносини з позивачем, оскільки суд не дослідив обставини, за яких відповідач відмовився від підтримання ділових відносин та який саме документ або відомість не були надані позивачем і слугували підставою відмови від підтримання ділових відносин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 р. поновлено строк на апеляційне провадження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023 р. у справі № 908/1366/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 15.04.2024 р.

17.01.2024 р. позивач подав до Центрального апеляційного господарського суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що ним 19.10.2023 р. повідомлено відповідача про зміну обставин шляхом надсилання листа і документів системою клієнт-банк, що не призвело до припинення дії обмежень з боку відповідача.

27.02.2024 р. представником Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого відповідач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає наступне:

- конструкція абз. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" не обмежує банк у виборі форми відмови від підтримання ділових відносин лише формою розірвання ділових відносин або закриття рахунків, а наділяє банк ще й правом відмови від проведення фінансових операцій, яку також можна вважати формою припинення ділових відносин. Банк самостійно обирає форму відмови від підтримання ділових відносин з клієнтом у кожному окремому випадку індивідуально. У даному випадку відмова банку від підтримання ділових відносин була здійснена саме у формі припинення обслуговування шляхом відмови від проведення фінансових операцій;

- щодо доводів апелянта про недопустимість доказу Розпорядження про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин з клієнтом № 224/3/10 від 13.02.2023 року, відповідач зазначає, що ані чинне законодавство, ані договір банківського обслуговування не зобов`язують банк надсилати клієнтам рішення, прийняті відповідальними особами щодо відмови від підтримання ділових відносин. Водночас вказує на те, що форма такого документу законодавчо не визначена, отже у АТ "Райффайзен Банк" такі рішення фіксуються в документах, складених в електронній формі, сканована копія якого і була подана до суду;

- на момент ухвалення Розпорядження про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин з клієнтом № 224/3/10 від 13.02.2023 року на взаємовідносини сторін договір банківського рахунку № Р4-В59/43-10 від 03.02.15 вже не діяв, оскільки втратив чинність 17.06.2021 у зв`язку з підписанням між позивачем і банком Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування;

- вважає, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив всі матеріали справи, надані сторонами докази, а також застосував до спірних правовідносин всі норми матеріального права, які підлягали застосуванню.

08.04.2024 р. позивач подав до Центрального апеляційного господарського суду відповідь на відзив, в якій наголошує на тому, що підстав відмови від підтримання ділових відносин з боку банку не було, всі запитувані банком документи позивачем були надані і зворотного відповідачем не доведено.

В судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 15.04.2024р. по 03.06.2024 р.

У судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 03.02.2015 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (Клієнт) укладено договір банківського рахунку № Р4-В59/43-10, на умовах якого (п. 2.1. договору) Банк відкриває Клієнту один або декілька рахунків та здійснює розрахунково-касове обслуговування. Номер та валюта рахунку зазначаються в заяві про відкриття поточного рахунку, яка є невід`ємною частиною цього договору.

17.06.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (Клієнт) підписано (в електронній формі завдяки електронному підпису) заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування (для юридичних осіб-клієнтів корпоративного бізнесу та укладання її в електронній формі) (договір).

Відповідно до п. 1 заяви до договору, Терміни, що застосовуються в договорі мають таке значення:

1.1. Договір комплексного банківського обслуговування (Договір) укладений між Банком та Клієнтом договір, який складається з двох частин:

а) індивідуальної частини Договору: ця Заява про приєднання до Договору (далі за текстом "Заява про приєднання"), а також інші Заяви, Тарифи, додатки до Договору та/або додаткові угоди, в т. ч. які змінюють умови публічної частини Договору, що можуть бути підписані Сторонами до Договору після приєднання до Договору та

б) публічної частини Договору "Правила банківського обслуговування суб`єктів господарювання клієнтів корпоративного бізнесу в АТ "Райффайзен Банк" (далі за текстом "Правила"), яка оприлюднюється на Сайті Банку та визначає перелік Послуг, порядок та умови надання Банком Послуг Клієнтам корпоративного бізнесу за Договором, права та обов`язки Банку та Клієнта, порядок розрахунків та відповідальність Сторін, додаткові підстави відмови від Договору та/або припинення надання Послуг, а також інші особливості надання окремих Послуг.

1.2. Заява підписаний Банком та Клієнтом правочин за формою Банку, яким ініціюються та визначаються особливості та додаткові умови надання окремих Послуг. Заява є невід`ємною частиною Договору з моменту її підписання Банком та Клієнтом.

1.3. Послуги визначені Правилами послуги, що надаються Банком Клієнту, зокрема, з відкриття та Розрахунково-касового обслуговування Рахунків, випуску та обслуговування Платіжних карток, дистанційного обслуговування Рахунків за допомогою Систем "Інтернет-Банкінгу", приймання Вкладів, Договірне списання коштів з Поточних рахунків, в тому числі на умовах "Регулярний переказ коштів", Еквайринг, інформаційні послуги тощо.

1.4. Сайт Банку офіційний сайт Банку в мережі інтернет (http://www.aval.ua).

1.5. Тарифи всі та окремі затверджені Банком тарифи, що надаються Банком Клієнту на запит та визначають перелік Послуг та розмірів комісійних винагород (плати) за ними, а також розмір процентів, що сплачується Банком за користування коштами на Рахунках.

1.6. Інші терміни вживаються в значеннях, що наведені в Правилах, а якщо вони Правилами не визначені, то вони вживаються у розумінні відповідно до законодавства України або звичаїв ділового обороту.

Згідно із п. 2. Заяви про приєднання, підписанням цієї Заяви про приєднання Клієнт приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування та висловлює повну та безумовну згоду з його умовами. Договір комплексного банківського обслуговування є укладеним з дати підписання Клієнтом та уповноваженою особою Банку Заяви про приєднання та скріплення її печатками Банку і Клієнта (за наявності). Підписанням Заяви про приєднання Клієнт безумовно визнають, що Заява про приєднання, Правила, Тарифи, Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором комплексного банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само, якби їх було викладено та підписано безпосередньо в тексті цього документу.

Заявою (п. 3.) про приєднання визначено, що Банк самостійно встановлює Правила та змінює їхню редакцію, у т. ч. визначає перелік Послуг, їх зміст та умови надання. Правила набувають сили у відносинах Сторін за Договором з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на Сайті Банку.

У відповідності до п. 5. Заяви про приєднання, Банк може вносити зміни до Правил двічі на місяць 1 та 15 числа кожного календарного місяця та оприлюднювати їх на Сайті Банку. Якщо 1 та/або 15 число припадає на вихідний, святковий або ін. не робочий день, оприлюднення здійснюється в перший Робочий день, наступний за ним. Змінені Правила набирають чинності у відносинах Сторін із зазначеної в них дати, але не раніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати їхнього оприлюднення на Сайті Банку. Такі Правила вважаються прийнятими Клієнтом, якщо до дати набрання ними чинності Клієнт не повідомить Банк про розірвання Договору відповідно до умов Правил.

Підписанням Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з Правилами та Тарифами, що є чинними на дату підписання Заяви про приєднання. В подальшому Клієнт зобов`язаний перед отриманням Послуг ознайомитись з чинною редакцією Правил та діючими на відповідний момент Тарифами, а також 1 та 15 числа кожного місяця ознайомлюватись з новими (зміненими) Правилами Банку, які до набрання ними чинності оприлюднюються Банком згідно з п. 5 Заяви про приєднання. Звернення Клієнта до Банку для отримання Послуг або вчинення Клієнтом інших фактичних дій, спрямованих на отримання Послуг, свідчить про згоду Клієнта з чинною редакцією Правил та діючими Тарифами … (п. 7. Заяви про приєднання).

Відповідно до п. 12. Заяви про приєднання, Банк має право відмовитись від надання Послуг, зокрема, від підписання Заяв, проведення операції (ій) по Рахункам Клієнта, а також призупинити (тимчасово) всі або окремі операції по ним та/або здійснити Блокування ПК, відмовити в обслуговуванні Клієнту та/або закрити Рахунок/Рахунки у випадках, передбачених законодавством України, а також Правилами.

Згідно із п. 14. Заяви про приєднання, Договір укладається на невизначений строк. Договір може бути розірваний за згодою Сторін, за ініціативою однієї з Сторін або у випадках, передбачених Правилами та законодавством України. Зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін з обов`язковим оформленням додаткових заяв/договорів, що є невід`ємними частинами Договору (якщо інше не передбачено Договором, в т. ч. додатками до нього).

Пунктом 19. Заяви про приєднання визначено, що Сторони дійшли згоди, що здійснення Банком розрахунково-касового обслуговування за поточними рахунками Клієнта, що були відкриті до укладання Договору, здійснюється із застосуванням умов Договору.

У відповідності до п. 21. Заяви про приєднання, вона укладається Сторонами в електронній формі та підписується шляхом створення/додавання до Заяви про приєднання кваліфікованих електронних підписів (КЕП) Сторін з використанням засобів криптографічного захисту інформації. Банк направляє Клієнту Системою "Райффайзен Банк" Заяву про приєднання підписану КЕП уповноваженої особи Банку. Заява про приєднання набуває чинності після отримання банком підписаної Заяви про приєднання КЕП уповноваженої особи Клієнта. Клієнт зобов`язаний не пізніше дати підписання Заяви про приєднання КЕП уповноваженої особи Клієнта направити її до Банку Системою "Райффайзен Бізнес Онлайн". Банк забезпечує зберігання оригіналу електронної Заяви про приєднання упродовж строків, визначених законодавством України.

Відповідно до ст. 2 глави 1 "Правил банківського обслуговування суб`єктів господарювання клієнтів корпоративного бізнесу в АТ "Райффайзен Банк" (Правила Договору, які діяли на дату припинення правовідносин між Банком та Клієнтом), Фінансовий моніторинг це сукупність заходів, які здійснюються Банком, як суб`єктом фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу.

Протягом строку дії Договору Банк має право витребувати, а Клієнт (його представник) зобов`язаний надавати на вимогу Банку документи і відомості, необхідні для здійснення Банком належної перевірки Клієнта (в т. ч. з метою підтвердження даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) Клієнта, або їх відсутність, аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством України документи та відомості, які витребує Банк з метою виконання вимог законодавства України, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (п. 1 глави 4 Правил Договору).

Згідно із п. 2 глави 4 Правил Договору, протягом строку дії Договору Клієнт (представник Клієнта-юридичної особи) зобов`язаний надавати Банку інформацію та документи для здійснення належної перевірки Клієнта, змісту його діяльності та фінансового стану, джерел походження коштів, Податкового статусу, суті, змісту та підстав здійснення відповідних операцій, щодо структури власності, кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) Клієнта-юридичної особи, а також щодо ідентифікації посадових осіб органів управління та контролю Клієнта-юридичної особи, осіб, від імені або за дорученням чи в інтересах яких діє Клієнт при проведенні операції, осіб, на користь яких Клієнт надав Банку доручення на систематичне (два або більше разів) договірне списання коштів з Рахунку, та іншу інформацію чи документи відповідно до вимог законодавства України, умов Договору та внутрішніх документів Банку з питань Фінансового моніторингу, у т. ч. вимог FATCA. Зокрема, з метою дотримання вимог FATCA Клієнт, Власники істотної участі Клієнта-юридичної особи та Уповноважені особи Клієнта (фізичні та юридичні особи, які діють від імені або за дорученням Клієнта при розпорядженні Рахунками, або на користь яких Клієнт надав Банку доручення на систематичне (два або більше разів) Договірне списання коштів з Рахунку) зобов`язані надавати Банку документи та інформацію відповідно до Глави 5 Правил. Клієнт (представник Клієнта-юридичної особи) зобов`язаний у визначені законодавством України строки здійснити актуалізацію своїх даних. У разі змін у складі осіб, які мають право розпоряджатись Рахунками від імені Клієнта, Клієнт надає до Банку оновлений Перелік та документи, що підтверджують повноваження осіб, які мають право підписання розрахункових документів. У разі зміни кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) Клієнта-юридичної особи, Клієнт-юридична особа зобов`язаний вносити інформацію про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та надавати Банку підтвердження здійснення такого внесення. Клієнт зобов`язується завчасно надавати Банку документи (у т. ч. отримувати їх від офіційних органів) та інформацію для оцінки фінансового стану Клієнта, аналізу відповідності фінансових операцій Клієнта його фінансовому стану та/або змісту діяльності Клієнта (його соціальному статусу), для підтвердження економічної доцільності фінансових операцій, з`ясування джерел походження коштів (активів) Клієнта.

У відповідності до п. 13.1 ст. 13 Правил Договору, Банк має право відмовитись від надання Послуг, зокрема, від підписання Заяв, надання доступу в Системи "Клієнт-Банк", "Райффайзен Бізнес Онлайн", проведення операцій) по Рахункам Клієнта, надання всіх чи окремих Послуг в Системах "Клієнт-Банк", "Райффайзен Бізнес Онлайн", а також призупинити (тимчасово) всі або окремі операції по ним та/або здійснити Блокування ПК, відмовити в обслуговуванні Клієнту та/або закрити Рахунок/Рахунки у наступних випадках:

13.1.1. дії Клієнта та/або операція Клієнта не відповідають вимогам Договору або вимогам законодавства України, у т. ч., але не обмежуючись, режиму Рахунків, або такі дії Клієнта та/або операція мають сумнівний суспільний чи економічний характер;

13.1.2. у випадку відсутності в Банку необхідної інформації та документів та/або їх неподання Клієнтом протягом 10 днів з моменту направлення відповідної вимоги Банку;

13.1.3. проведення Клієнтом та/або за Рахунками Клієнта Забороненої (Заборонених) операції (ій) чи операції (ій), які містять ознаки таких, що підлягають Фінансовому моніторингу та/або у разі порушення Клієнтом вимог у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законодавством України та/або внутрішніми документами Банку;

13.1.4.заперечення Клієнта щодо розкриття Банком банківської таємниці, відмова Клієнта від надання засвідчень та гарантій стосовно правомірності передачі персональних даних фізичних осіб або порушення Клієнтом таких засвідчень та гарантій;

13.1.5.присвоєння Клієнту неприйнятно високого ризику на підставах, визначених законодавством України та нормативними документами Банку;

13.1.6.проведення Клієнтом фінансових операцій, що не відповідають фінансовому стану (оцінці фінансового стану) та/або змісту діяльності Клієнта, економічна доцільність (сенс) за якими відсутня, у разі здійснення Клієнтом фінансових операцій, які містять ознаки фіктивності;

13.1.7.в інших випадках, передбачених Договором та законодавством України.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.22 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року … (який діє станом на час прийняття процесуального рішення у цій справі по суті спору).

Листом від 25.01.23 № В6/19-912 АТ Райффайзен Банк проінформувало ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ", що (дослівно):

" … відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 06.12.2019 № 361-IX (надалі Закон) Банк, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний забезпечувати належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надає можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом, а також запобігати використанню послуг та продуктів Банку, як суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 11 Закону Банк має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Керуючись вищевикладеним, звертаємось до Вас з проханням не пізніше 02.02.2023 року надати до обслуговуючого відділення Банку або надіслати до Банку каналами системи дистанційного обслуговування документи/інформацію, а саме:

1. Детальне пояснення щодо наявності бізнесу групи "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) в рф/рб та з компаніями рф/рб (надати детальний опис взаємовідносин).

2. Пояснити принцип взаємодії з компаніями, що зареєстровані в РФ/РБ у процесі ведення бізнесу (наявність угод, партнерських програм, контрактів, тощо) посилання:

https://соmраnіеs.rbc. ru/іd/655-ооо-tehenergohim-grupp/,

https://соmраnіеs.rbc. ru/іd/09-ооо-tehnohimreagentchelyabinsk/

https://txr.by/

3. Пояснити наявність бізнесу у посадових осіб/засновників Вашого підприємства в РФ/РБ? (чи ведеться діяльність, надати опис діяльності, чи сплачуються податки).

4. Пояснення та документи для спростування наявності впливу компаній з РФ/РБ на групу "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) в Україні.

5. Вказати основних контрагентів на 2023 р. Яким чином планується подальша співпраця з діючими контрагентами ООО "ТЭХ-Групп" (РФ), ТОВ "ТехноХімРеагентБел" (РБ).

6. Зазначити особу/осіб, які здійснюють вирішальний вплив на управління та господарську діяльність компаній GROUP Tekhnokhimreagent незалежно від формального володіння - надати пояснення/документальне підтвердження.

7. Пояснення, хто здійснює стратегічне планування ведення бізнесу групи "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent).

8. Інші пояснення та документи, для підтвердження/спростування наявності впливу на діяльність групи "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) Лаушкіна Ю.М. та ОСОБА_1 .

9. Документи, що підтверджують втрату громадянства РФ Лаушкіна Ю.М. та ОСОБА_1 (якщо наявно). Надати паспорти громадянин РФ та/або країни, відмінної від РФ/РБ для виїзду за кордон зі штампами про перетинання кордону.

10. Пояснення, яким чином Господинов І. та ОСОБА_2 здійснюють ведення бізнесу одночасно в РФ та Україні (посилання https://www.audit-it.ru/contragent/fl/59 laushkin-iurii-nikolaevich, https://opendatabot.ua/р/3DXR268, https://opendatabot.ua/р/7WCT781, https://www.audit-it.ru/contragent/655 ооо-tekh-grupp)

Звертаємо увагу, що у разі невиконання зазначених вимог, Банк має право відмовити у проведенні фінансових операцій та/або відмовитися від підтримання ділових відносин, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин (закриття рахунка (-ів)).

В якості додаткової інформації повідомляємо, що вся надана до Банку інформація є банківською таємницею, доступ до якої є обмеженим та яка може бути розкрита третім особам тільки в законодавчо встановленому порядку (ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 р. № 2121-111).

Ми будемо дуже вдячні за надану Вами інформацію та просимо із розумінням поставитися до запиту Банку, що викликане вимогами чинного законодавства України.".

Листом за вих. від 01.02.23 ТОВ ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ надало відповідь АТ Райффайзен Банк на лист за вих. від 25.01.23 № В6/19-912, в якому зазначило, що (дослівно): "…. 1. Щодо наявності бізнесу ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" в РФ/РБ та з компаніями РФ/РБ (надати детальний опис взаємовідносин).

ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" та ТОВ "ТЕХЕНЕРГОХІМ" не мають бізнесу в РФ/РБ.

ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" та ТОВ "ТЕХЕНЕРГОХІМ" не мають бізнесу з компаніями РФ/РБ.

Багато років були взаємовідносини із контрагентами в РФ/РБ виключно договірні. Придбання-продаж товарів та послуг. ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" та ТОВ "ТЕХЕНЕРГОХІМ" реалізовували в РФ/РБ власну продукцію, призначену для обробки води (стічної та оборотної). Придбавали матеріали для обробки води. Наприклад - вугілля Антраціт із рф, яке єдине підходить для обробки води.

Всі контракти наявні в АТ "Райффайзен Банк", який здійснює контроль за валютними операціями. Можемо ще раз надати їх копії.

Із 24.02.2022 р. ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" та ТОВ "ТЕХЕНЕРГОХІМ" припинили взаємовідносини із контрагентами в РБ та РФ.

2. Щодо принципу взаємодії з компаніями, що зареєстровані в РФ/РБ у процесі ведення бізнесу (наявність угод, партнерських програм, контрактів, тощо) посилання:

ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ "ТЕХЗНЕРГОХИМ-ГРУПП", ДИРЕКТОР: ОСОБА_3 . Дата реєстрації - 13.07.2011 р. взаємодія, угоди, партнерські програми, контракти - відсутні.

ООО "ТЕХНОХИМРЕАГЕНТЧЕЛЯБИНСК" - взаємодія, угоди, партнерські програми, контракти - відсутні.

ООО "ТехноХимРеагентБел" - договірні зобов`язання, виконував частину замовлення для компанії Agbor Engineering Limited. Із 24.02.2022 р. ми припинили співпрацю з ООО "ТехноХимРеагентБел". Зараз намагаємось повернути борг. Всі контракти з ООО "ТехноХимРеагентБел" наявні в АТ "Райффайзен Банк". Можемо ще раз надати їх копії.

ООО "ТехноХимРеагент", г. Смоленск, РФ - останній контракт у січні 2022 р. Подальша взаємодія не розглядається. Всі контракти з ООО 'ТехноХимРеагент", г. Смоленск наявні в АТ "Райффайзен Банк".

ООО "Техэнергохим", г. Москва, РФ - останній контракт у 2021 р. Подальша взаємодія не розглядається. Всі контракти з ООО "Техэнергохим", г. Москва наявні в АТ "Райффайзен Банк".

ООО "Аквалат", РФ - останній контракт у 2020 р. Подальша взаємодія не розглядається. Всі контракти з ООО "Аквалат" наявні в АТ "Райффайзен Банк".

3. Щодо наявності бізнесу у посадових осіб/засновників Вашого підприємства в РФ/РБ? (чи ведеться діяльність, надати опис діяльності, чи сплачуються податки) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до цього часу є учасниками ООО "ТЕХЭНЕРГОХИМ-ГРУПП".

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до цього часу є учасниками ООО "ТЕХЭНЕРГОХИМ-ГРУПП". Із 24.02.2022 р. зазначені особи намагаються вийти із числа учасників повідомлення від директора ООО "ТЕХЭНЕРГОХИМ-ГРУПП" надаємо. Складнощі полягають у тому, що поїхати до рф фізично не можливо, а українські довіреності не сприймають в рф.

Контроль над ООО "ТЕХЭНЕРГОХИМ-ГРУПП" відсутній. Відомості про діяльність також відсутні.

Наявність іншого бізнесу у посадових осіб/засновників нашого підприємства в РФ/РБ відсутня.

4. Щодо пояснень та документів для спростування наявності впливу компаній з РФ/РБ на групу "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) в Україні.

Вплив компаній з РФ/РБ на групу "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) в Україні відсутній. Жодна компанія з РФ/РБ не входить до кола учасників ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" або ТОВ "ТЕХЕНЕРГОХІМ". Спростовувати нічого.

У рф багато підприємств зі схожими та ідентичними назвами. Але жодна з них не має впливу на групу "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) в Україні. Витяги надаємо.

5. Щодо основних контрагентів на 2023 р. Яким чином планується подальша співпраця з діючими контрагентами ООО "ТЭХ-Групп" (РФ), ТОВ "ТехноХімРеагентБел" (РБ).

Основними контрагентами на 2023 р. назвати не можемо нікого війна в Україні не дає змоги будувати плани.

Всі контракти наявні в АТ "Райффайзен Банк", який здійснює контроль за валютними операціями. Можемо ще раз надати їх копії.

ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕНЦОСТЬЮ "ТЭХ-ГРУПП". Дата прекращения деятельности: 03.09.2020. Витяг надаємо.

ООО "ТехноХимРеагентБел", Із 24.02.2022 р. ми перестали співпрацювати з ним. Залишились не виконані контракти минулих років. Всі контракти наявні в АТ "Райффайзен Банк". Можемо ще раз надати їх копії.

ООО "ТЭХ-Групп" (РФ) ніколи не був нашим контрагентом.

Подальша співпраця з ТОВ "ТехноХімРеагентБел" (РБ) не планується.

6. Зазначити особу/осіб, які здійснюють вирішальний вплив на управління та господарську діяльність компаній GROUP Tekhnokhimreagent незалежно від формального володіння надати пояснення/документальне підтвердження.

Вирішальний вплив на управління здійснюється кінцевим бенефіціаром Лаушкіною Л.К. Управління здійснюється керівниками підприємств та їх заступниками. Господарську діяльність здійснюють наймані працівники.

7. Пояснення, хто здійснює стратегічне планування ведення бізнесу групи "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent)

Із 24.02.2022 р. стратегічне планування ведення бізнесу не здійснюється. Відсутня впевненість у завтрашньому дні.

8. Інші пояснення та документи, для підтвердження/спростування наявності впливу на діяльність групи "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вони є керівниками підприємств. Всі зовнішньоекономічні контракти підписуються ними особисто. Всі зовнішньоекономічні контракти наявні в АТ "Райффашєн Банк". Мажемо ще раз надати їх копії.

Документами, для підтвердження/спростування наявності впливу на діяльність групи "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" (GROUP Tekhnokhimreagent) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є анкети клієнтів, які надавались до АТ "Райффайзен Банк".

9. Документи, що підтверджують втрату громадянства РФ ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (якщо наявно). Надати паспорти громадянин РФ та/або країни, відмінної від РФ/РБ для виїзду за кордон зі штампами про перетинання кордону.

Громадянство в РФ надається указами президента рф. Нам не вдалося знайти укази президента рф про надання громадянства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Хоч такі документи є у вільному доступі.

Документи, що підтверджують втрату громадянства РФ ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відсутні.

Всі паспорти вилучені службою безпеки України. Надати неможливо.

10. Пояснення, яким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 здійснюють ведення бізнесу одночасно в РФ та Україні.

Таким самим чином, як і Raiffeiseп Вапк Іпtеrпаtіопаl здійснює ведення бізнесу одночасно в РФ та Україні.

З тією відмінністю, що Господинов І. та ОСОБА_2 не здійснюють бізнес, а є тільки учасниками і тільки одного товариства в рф. Без права вирішального голосу. Без права втручання в господарську діяльність підприємства. Із 24.02.2022 р. намагаються вийти із числа учасників цього товариства.".

Розпорядженням про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин з клієнтом від 13.02.23 № 224/3/10 АТ Райффайзен Банк вирішено (дослівно):

"У зв`язку з не наданням повних відповідей на запити банку від 25.01.2023 р. за вих № В6/19-932, № В6/19-912, В6/19-933, В6/19-934, наявності кримінального-провадження по ч. 1 ст. 111-2 КК України та керуючись частиною 1 статті 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 16.12.2019 р. № 361-IX припинити обслуговування клієнтів ТОВ "ЛОГІСТ-XIM" / 39071718, ТОВ "ПРОКАТСПЕЦСТАЛЬ" / 40462955, ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" / 34155997, ТОВ "ТЕХЕНЕРГОХІМ" /22161169 (далі - клієнт), а саме з " 13" лютого 2023 року:

1. припинити виконання, ініційованих клієнтом, видаткових фінансових операції за всіма рахунками шляхом блокування рахунків;

2. здійснити блокування всіх активних платіжних карток клієнта та/або його довірених осіб, що емітовані Банком до рахунків клієнта;

3. розрахункові документи, подані клієнтом, підлягають поверненню без виконання.

Вказані обмеження діють до зміни обставин у клієнта/надання ним необхідних документів або відомостей на виконання вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму" та прийняття Банком відповідного рішення.".

Листом за вих. від 15.02.23 № В6/19-2247 АТ "Райффайзен Банк" повідомило ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ", що (дослівно):

"… Положеннями абзацу 3 (або зазначити необхідний абзац) частини 1 статті 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" № 361-IX від 16.12.2019 р. передбачені обставини, з якими законодавець пов`язує наявність у Банка обов`язку щодо відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин з Клієнтом.

Використовуючи надане законодавством право, Банк даним листом повідомляє Вам про відмову від підтримання ділових відносин від "14" лютого 2023 р., у зв`язку з ненаданням Вами повних відповідей на запити банку від 25.01.2023 р. за вих. № В6/19-912, та згідно абзацу 3 ст. 15 ЗУ Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом", у зв`язку з ненаданням необхідних для здійснення належної перевірки Клієнтів документів чи відомостей та спростування зв`язку з рф/рб.".

Не погодившись з рішенням АТ "Райффайзен Банк" щодо відмови від підтримання ділових відносин з ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" від 14.02.23, останнім подано позов до господарського суду про визнання протиправними дій відповідача щодо невиконання договору банківського рахунку шляхом розірвання ділових відносин і відмови від проведення фінансової операції зі сплати податків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що Банком правомірно були припинені ділові відносини з позивачем на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" у зв`язку з невиконанням позивачем вимог законодавства з питань фінансового моніторингу та ненаданням на запит Банку документів або відомостей, про що вказано в розпорядженні від 13.02.23 № 224/3/10 банку-відповідача у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Правовідносини між банком і клієнтом щодо отримання і використання банком інформації, необхідної для ідентифікації та вивчення клієнта, зокрема щодо здійснення банками фінансового моніторингу, врегульовані нормами Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, що затверджене Постановою Національного банку України № 65 від 19.05.2020 (надалі Положення НБУ № 65), іншими законами, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 63 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України під час здійснення нагляду за діяльністю банків проводить перевірку банків з питань дотримання ними вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та достатності заходів для запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню тероризму.

У відповідності до преамбули Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", цей Закон спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі запобігання та протидія).

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" визначено терміни, зокрема:

- активи - кошти, у тому числі електронні гроші, інше майно, майнові та немайнові права;

- високий ризик - результат оцінки ризику суб`єктом первинного фінансового моніторингу, що базується на результатах аналізу сукупності критеріїв, передбачених законодавством та внутрішніми документами суб`єкта первинного фінансового моніторингу, та який свідчить про високу ймовірність використання суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення.

- ідентифікація заходи, що вживаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу для встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних;

- належна перевірка заходи, що включають: 1) ідентифікацію та верифікацію клієнта (його представника); 2) встановлення кінцевого бенефіціарного власника клієнта або його відсутності, у тому числі отримання структури власності з метою її розуміння, та даних, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, та вжиття заходів з верифікації його особи (за наявності); 3) встановлення (розуміння) мети та характеру майбутніх ділових відносин або проведення фінансової операції; 4) проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у т. ч., в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями); 5) забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про клієнта;

- неприйнятно високий ризик максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу;

- підозра припущення, що ґрунтується на результатах аналізу наявної інформації та може свідчити про те, що фінансова операція або її учасники, їх діяльність чи джерела походження активів пов`язані із легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи пов`язані із вчиненням іншого суспільно небезпечного діяння, яке визначене КК України, як злочин або за яке передбачені міжнародні санкції;

- ризик-орієнтований підхід визначення (виявлення), оцінка (переоцінка) та розуміння ризиків легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також вжиття відповідних заходів щодо управління ризиками у спосіб та в обсязі, що забезпечують мінімізацію таких ризиків залежно від їх рівня;

- ризики небезпека (загроза, уразливі місця) для суб`єктів первинного фінансового моніторингу бути використаними з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення під час надання ними послуг відповідно до характеру їх діяльності;

- спеціально уповноважений орган центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії;

- фінансова операція будь-які дії щодо активів клієнта, вчинені за допомогою суб`єкта первинного фінансового моніторингу або про які стало відомо суб`єктам первинного фінансового моніторингу, зазначеним у підпунктах "а"-"д" пункту 7 ч. 2 ст. 6 цього Закону, у рамках ділових відносин з клієнтом, суб`єктам державного фінансового моніторингу, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, державним органам, що провадять діяльність у сфері запобігання та протидії, правоохоронним та розвідувальним органам України в рамках виконання цього Закону.

- фінансовий моніторинг сукупність заходів, що вживаються суб`єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб`єктами первинного фінансового моніторингу є банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 7 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу (ч. 1). Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати оцінку/переоцінку ризиків, у тому числі притаманних його діяльності, документувати їх результати, а також підтримувати в актуальному стані інформацію щодо оцінки ризиків, притаманних його діяльності (ризик-профіль суб`єкта первинного фінансового моніторингу), та ризику своїх клієнтів таким чином, щоб бути здатним продемонструвати своє розуміння ризиків, що становлять для нього такі клієнти (ризик-профіль клієнтів) (ч. 2).

Пунктами 2 та 4 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" унормовано, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний:

- забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою (п. 2);

- здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів (п. 4).

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки. Обсяг дій при здійсненні кожного із заходів належної перевірки визначається суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням ризик-профілю клієнта, зокрема рівня ризику, мети ділових відносин, суми здійснюваних операцій, регулярності або тривалості ділових відносин (ч. 2 ст. 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення").

У відповідності до ч. 4 ст. 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", належна перевірка здійснюється в разі:

- встановлення ділових відносин (крім ділових відносин, встановлених на підставі договорів страхування за видами страхування, що не передбачають здійснення страхової виплати в разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та/або досягнення застрахованою особою певного віку, визначеного в такому договорі, за якими клієнтом є фізична особа та загальний страховий платіж не перевищує 27 тисяч гривень або його сума еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті; а також крім встановлення ділових відносин, які виникають на підставі договорів про участь в лотереї, за умови, що розмір ставки гравця не перевищує 5 тисяч гривень);

- наявності підозри;

- здійснення платіжних операцій (у т. ч. міжнародних) без відкриття рахунка;

- проведення фінансової операції з віртуальними активами на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень;

- виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта;

- проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами, якщо сума фінансової операції дорівнює або перевищує суму, визначену ч. 1 ст. 20 цього Закону.

Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції належна перевірка клієнта здійснюється також у разі проведення ним кількох фінансових операцій, що можуть бути пов`язані між собою, на загальну суму, що дорівнює або перевищує суму, визначену ч. 1 ст. 20 цього Закону.

Згідно із ч. 7 ст. 11 цього Закону, суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Частинами 1 та 3 ст. 12 вказаного вище Закону унормовано, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим (ч. 1). Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у т. ч. шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:

- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;

- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою;

- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитись від проведення підозрілої фінансової операції.

У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.

Аналогічні норми містить Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.20 № 65.

У відповідності до п. п. 11 та 12 Додатку № 1 до Положення НБУ від 19.05.20 № 65, Банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у т. ч., за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення (п. 11). Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає ПЗНП (посилені заходи належної перевірки) у разі присвоєння високого рівня ризику (п. 12).

Згідно із п. 1 Додатку № 6 до Положення НБУ від 19.05.20 № 65, Банк зобов`язаний здійснювати ПЗНП щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високий.

Пунктом 1 Додатку № 12 до Положення НБУ від 19.05.20 № 65 визначено, що Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин /відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у т. ч. шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/ відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону про ПВК/ФТ (Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення").

Відповідно до п. 6 Додатку № 12 до Положення НБУ від 19.05.20 № 65, Банк у разі прийняття рішення стосовно відмови від підтримання ділових відносин/обслуговування клієнта шляхом розірвання ділових відносин:

1) закриває відповідний рахунок, якщо операції за цим рахунком не здійснюються протягом трьох років поспіль і на цьому рахунку немає залишку коштів;

2) закриває відповідний рахунок у разі наявності залишку коштів на рахунку після проведення завершальної (их) операції (й) за таким рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно із наданими клієнтом реквізитами] або після перерахування коштів на окремий аналітичний балансовий рахунок, визначений самостійно банком відповідно до облікової політики, для подальшого обліку та повернення коштів клієнту під час його звернення до банку;

3) банк закриває рахунки, на які накладено арешт державним/приватним виконавцем, за умови дотримання порядку, визначеного законодавством України, стосовно виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів, списання банком коштів із рахунків платників податків / суб`єктів господарювання.

Додатком № 20 до Положення НБУ від 19.05.20 № 65 визначені Індикатори підозрілості фінансових операцій.

Такими індикаторами є: I. Індикатори, що стосуються діяльності чи поведінки клієнта; II. Індикатори, що стосуються фінансових операцій клієнта; III. Індикатори за різними видами продуктів (послуг).

Як вже зазначалось вище, листом від 25.01.2023 № В6/19-912 АТ Райффайзен Банк, з посиланням на вимоги Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", запросило від ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" зазначену в цьому листі інформацію та документи.

Відповідач зазначає, що направленню вказаного листа передувала проведена Банком перевірка операцій клієнтів Банку на предмет дотримання законодавства з питань запобігання легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансового моніторингу, якою з відкритих джерел було встановлено, що засновники групи, до якої входить позивач, мають зв`язок з РФ/РБ.

В зазначеному листі відповідач повідомив позивачу, що у разі невиконання зазначених вимог, Банк має право відмовити у проведенні фінансових операцій та/або відмовитися від підтримання ділових відносин, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин (закриття рахунка (-ів)).

Листом від 01.02.2023 ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" надало відповідь АТ "Райффайзен Банк" на лист від 25.01.23 № В6/19-912.

Розпорядженням про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин з клієнтом від 13.02.23 № 224/3/10 АТ "Райффайзен Банк", зокрема щодо позивача, вирішено: 1. припинити виконання, ініційованих клієнтом, видаткових фінансових операції за всіма рахунками шляхом блокування рахунків; 2. здійснити блокування всіх активних платіжних карток клієнта та/або його довірених осіб, що емітовані Банком до рахунків клієнта; 3. розрахункові документи, подані клієнтом, підлягають поверненню без виконання.

З вказаного розпорядження вбачається, що таке рішення щодо позивача ухвалено на підставі ч. 1 статті 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та обумовлено ненаданням ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" повної відповіді на запит банку від 25.01.2023 р. № В6/19-912.

Листом від 15.02.2023 № В6/19-2247 АТ "Райффайзен Банк" повідомило ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" про відмову від підтримання ділових відносин від "14" лютого 2023 р., у зв`язку з ненаданням останнім повних відповідей на запит банку від 25.01.2023 р. № В6/19-912, та згідно абзацу 3 ст. 15 ЗУ Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом", у зв`язку з ненаданням необхідних для здійснення належної перевірки Клієнтів документів чи відомостей та спростування зв`язку з рф/рб.".

Судом враховано, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", Банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, зобов`язаний забезпечувати належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом, а також запобігати використанню послуг та продуктів Банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою.

Абзацом 5 п. 34 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" встановлено, що належна перевірка це заходи, що включають проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у т. ч., в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями).

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", Банк має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Внутрішніми нормативними документами Банку з питань фінансового моніторингу є Програма ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів, затверджена Постановою Правління № П-3/3 від 09.01.18 (із наступними змінами, далі Програма ідентифікації), а також Технологічна карта про порядок дій при виявленні підозрілих фінансових операцій та/або діяльності клієнта затверджена Постановою Правління № 71/2 від 25.06.21 (Технологічна карта).

Пунктом 26 Програми передбачено, що Банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу забезпечує функціонування та розвиток системи ПВК/ФТ (Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення") відповідно до вимог Закону, Закону про банки, пунктами положення НБУ № 65, нормативних документів Банку. Працівники Відділення/ Банку зобов`язані забезпечувати здійснення НПК (належна перевірка Клієнта) під час виконання своїх посадових обов`язків відповідно до вимог цієї Програми, інших нормативних документів Банку та вимог законодавства України.

Працівник відділення/Банку відмовляє Клієнту від встановлення/підтримання ділових відносин, у т. ч. від проведення фінансової операції у випадках, зазначених в п. 1. Додатку 31 цієї Програми, яким визначено, зокрема, що Банк зобов`язаний відмовитись від встановлення (підтримання) ділових відносин або відмовити у відкритті рахунка (обслуговуванні), у т. ч. шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі, зокрема ненадання Клієнтом на запит Банку необхідних для здійснення Належної перевірки Клієнта документів чи відомостей, в тому числі додаткових Офіційних документів та/або належним чином засвідчені їх копії у разі наявності ознак фіктивності; встановлення Клієнту Неприйнятно високого ризику; в інших випадках у разі виникнення обґрунтованої Підозри.

Як вже зазначалось вище відповідно до Заяви про приєднання Банк має право відмовитися від надання Послуг, зокрема, від підписання Заяв, проведення операції (ій) по Рахункам Клієнта, а також зупинити операції та/або здійснити Блокування ПК, відмовити в обслуговуванні Клієнту та/або закрити Рахунок/Рахунки у випадках, передбачених законодавством України, а також Правилами.

Відповідно п.п. 2 п. 123 Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків (затвердженого постановою НБУ від 29.07.22 № 163), надавач платіжних послуг має право відмовитись від договору банківського рахунку/договору платіжного рахунку та закрити поточний/платіжний рахунок користувача, якщо є підстави, передбачені законодавством з питань фінансового моніторингу. Залишок коштів з поточного/платіжного рахунку користувача повертається користувачу в порядку, визначеному нормативно-правовим актом Національного банку з питань фінансового моніторингу.

З урахуванням наведених вище норм законодавства, що регулює правовідносини між банком і клієнтом щодо отримання і використання банком інформації, необхідної для ідентифікації та вивчення клієнта, зокрема щодо здійснення банками фінансового моніторингу, а також виходячи з аналізу запиту банку та наданої позивачем відповіді на нього, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком правомірно були припинені ділові відносини з позивачем на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" у зв`язку з невиконанням позивачем вимог законодавства з питань фінансового моніторингу та ненаданням на запит банку документів або відомостей, про що вказано в розпорядженні відповідача від 13.02.2023 № 224/3/10.

При цьому судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що Розпорядження про відмову від встановлення/підтримання ділових відносин з клієнтом № 224/3/10 від 13.02.2023 року є недопустимим доказом.

Так, апелянт вважає цей доказ недопустимим оскільки це розпорядження не підписано і позивачу до відкриття провадження у справі не надсилалось.

Проте, судова колегія зауважує, що форма документу, яким фіксується ухвалене відповідальними особами банку рішення про відмову від підтримання ділових відносин з клієнтом, законодавчо не визначена. Таким чином банк самостійно визначає форму такого документу. Як зазначає відповідач, у АТ "Райффайзен Банк" такі рішення фіксуються в документах, складених в електронній формі, сканована копія якого і була подана до суду. Отже судова колегія вважає, що надання відповідачем вказаного доказу у сканованій копії електронного документу не є підставою для визнання судом цього доказу як недопустимого.

Також ані чинне законодавство, ані договір банківського обслуговування не зобов`язують банк надсилати клієнтам саме рішення щодо відмови від підтримання ділових відносин. Отже судова колегія вважає, що в даному випадку надсилання відповідачем в адресу позивача повідомлення є достатньою та допустимою дією щодо відмови від підтримання ділових відносин.

Щодо доводів апелянта про те, що в надісланому відповідачем листі від 15.02.2023 № В6/19-2247 повідомляється про відмову від підтримання ділових відносин, що на думку апелянта свідчить про розірвання ділових відносин, судова колегія зазначає наступне.

Норма абз. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" не конкретизує та не обмежує банк у виборі форми відмови від підтримання ділових відносин лише формою розірвання ділових відносин або закриття рахунків, а наділяє банк ще й правом відмови від проведення фінансових операцій, яку також можна вважати формою припинення ділових відносин. Банк самостійно обирає форму відмови від підтримання ділових відносин з клієнтом у кожному окремому випадку індивідуально.

У даному випадку відмова банку від підтримання ділових відносин була здійснена саме у формі припинення обслуговування шляхом відмови від проведення фінансових операцій. Отже вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для визнання дій банку протиправними, а тому відхиляються апеляційним судом.

Також відхиляє судова колегія додаткові докази, подані апелянтом 17.01.2024 р. до Центрального апеляційного господарського суду, та які є додатками до додаткових пояснень позивача.

Так, як зазначає апелянт в своїх поясненнях, подані до суду апеляційної інстанції документи були надіслані позивачем в адресу відповідача 19.10.2023 р., тобто вже після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Проте судова колегія зауважує, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі № 922/393/18.

Додатково до зазначеного вище судова колегія звертає увагу на обраний позивачем спосіб захисту, з приводу чого має зазначити наступне.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес; порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково; при оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи; отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За приписами частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені частиною 2 статті 16 ЦК України, якими можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла правового висновку, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Обґрунтування та доведення порушення своїх прав чи законних інтересів здійснюється особою, яка звертається до суду та вказує про їх порушення саме в контексті предмета та підстав позову.

При цьому, вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме: з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Виходячи із змісту предмета та підстав позову, спір у цій справі на переконання позивача виник через дії відповідача щодо невиконання договору банківського рахунку шляхом розірвання ділових відносин і відмови від проведення фінансової операції, які позивач просить суд визнати протиправними.

При цьому судова колегія звертає увагу, що позивачем не зазначено в чому саме виявилося порушення його прав чи інтересів відповідачем через відмову від підтримання ділових відносин. Наприклад, чи отримано позивачем збитки через такі дії відповідача, або чи порушення своїх прав позивач вбачає в неможливості користування банківським рахунком тощо. Якщо внаслідок дій відповідача позивач отримав збитки, то й відновлювати своє порушене права він має через заявлення позову про відшкодування збитків. Якщо ж позивач прагне відновити можливість користування банківським рахунком, то мав би заявити позов про зобов`язання відповідача здійснити відповідні дії.

Отже, судова колегія відзначає, що саме по собі визнання протиправними дій відповідача щодо невиконання договору банківського рахунку шляхом розірвання ділових відносин і відмови від проведення фінансової операції, без одночасного заявлення вимоги про відновлення порушеного права, не призведе до поновлення прав позивача, що свідчить про неефективність обраного способу захисту та наявність підстав для відмови в позові.

За таких обставин судова колегія констатує, що судом першої інстанції ухвалене обґрунтоване та правомірне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023 р. у даній справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 220,80 грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023 р. у справі № 908/1366/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023 р. у справі № 908/1366/23 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 11.06.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль