РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2024Справа № 910/3594/24
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про стягнення 40 226,25 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 40 226,25 грн. в порядку суброгації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду від 01.04.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 04.04.2024 о 19 год. 19 хв.

11.04.2024 на електронну адресу суду від МТСБУ надійшла відповідь на запит.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову. Відповідно до ч. 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

25.04.2023 між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та товариством з обмеженою відповідальністю "Мінерфін-Транс" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №674/23-Т/Дп/03, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику (вигодонабувачу) прямі збитки, які є наслідком викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій щодо транспортного засобу: "Skoda Oktavia А7" д.н. НОМЕР_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2023 у справі №757/31859/23-п встановлено: "ОСОБА_1 11.07.2023 о 16:20 год. в м. Києві, заїзд на міст Патона з правого берега, керуючи автомобілем "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем "Skoda Octavia A7", д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, також було пошкоджено 18 шт. водоналивних бар`єрів, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.".

Зазначеною вище постановою суду від 07.08.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.07.2023 ОСОБА_2 звернувся до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу №674/23-Т/Дп/03 від 25.04.2023.

Позивачем надано Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №54864 від 26.10.2023, яким зроблено висновок про те, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ після аварійного пошкодження КТЗ Skoda Octavia A7 д.р.н. НОМЕР_1 , станом на 11.07.2023, дорівнює 330 568,29 грн. (з урахуванням ПДВ на запасні частини).

ФОП Косіциним Олександром Олександровичем виставлено позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000159 від 30.07.2023 на суму 12 000,00 грн. (фарбування дисків R16 (Шкода НОМЕР_1 ).

ФОП Стеценко Володимиром Івановичем виставлено позивачу рахунок №С4499762-2 від 31.07.2023 на загальну суму 240 782,50 грн. (Octavia A7 Skoda, н.з. НОМЕР_1 ).

01.08.2023 позивачем складено страховий акт №006.01870723-1 про виплату страхового відшкодування у розмірі 252 782,50 грн. одержувачам: ФОП Стеценко Володимир Іванович (240 782,50 грн.), ФОП Косіцин Олександр Олександрович (12 000,00 грн.).

Позивачем виконано свій обов`язок в межах договору страхування щодо виплати страхових відшкодувань, що підтверджується платіжною інструкцією №41506496 від 18.08.2023 на суму 240 782,50 грн. та №41506503 від 41506503 на суму 12 000,00 грн.

Відповідно до страхового полісу №ЕР/212868849 транспортний засіб "Hyundai Sonata" (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) станом на 11.07.2023 був застрахований приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС". Франшиза за вказаним полісом становить 3 200,00 грн., ліміт страхового відшкодування 160 000,00 грн.

22.08.2023 позивачем виставлено відповідачу претензію №/р про перерахування коштів в розмірі 252 782,50 грн.

ФОП Вороніним Сергієм Вікторовичем виставлено позивачу рахунок №С4506206-2 від 15.09.2023 на загальну суму 48 427,64 грн. (Octavia A7 Skoda, н.з. НОМЕР_1 ).

21.09.2023 позивачем складено страховий акт №006.01870723-2 про виплату страхового відшкодування у розмірі 48 427,64 грн. одержувачу: ФОП Воронін Сергій Вікторович.

Позивачем виконано свій обов`язок в межах договору страхування щодо виплати страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією №47681191 від 21.09.2023 на суму 48 427,64 грн.

26.09.2023 позивачем виставлено відповідачу доповнення до претензії №/р про перерахування коштів в розмірі 48 427,64 грн.

ФОП Вороніним Сергієм Вікторовичем виставлено позивачу рахунок №С4508974 від 03.10.2023 на загальну суму 5 413,20 грн. та №С4509513 від 14.10.2023 на загальну суму 21 398,16 грн. (Octavia A7 Skoda, н.з. НОМЕР_1 ).

03.10.2023 позивачем складено страховий акт №006.01870723-3 про виплату страхового відшкодування у розмірі 5 413,20 грн. одержувачу: ФОП Воронін Сергій Вікторович.

16.10.2023 позивачем складено страховий акт №006.01870723-4 про виплату страхового відшкодування у розмірі 21 398,16 грн. одержувачу: ФОП Воронін Сергій Вікторович.

Позивачем виконано свій обов`язок в межах договору страхування щодо виплати страхових відшкодувань, що підтверджується платіжною інструкцією №50217869 від 04.10.2023 на суму 5 413, 20 грн. та №52441987 від 17.10.2023 на суму 21 398,16 грн.

23.10.2023 позивачем виставлено відповідачу доповнення до претензії №/р про перерахування коштів в розмірі 26 811,36 грн.

Листом №15547/9123 від 24.10.2023 відповідач надав відповідь на претензію позивача, в якому зазначив, що за матеріальним збитком у розмірі 252 782,50 грн. сума страхового відшкодування становить 93 156,78 грн., а саме: (252 782,50 грн. - 60 068,95 грн. (коефіцієнт зносу замінених складових)/2 - 3 200,00 грн. (франшиза).

Відповідачем здійснено виплату позивачу в порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 93 156,78 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7151 від 30.10.2023.

Листом №17824/9123 від 28.11.2023 відповідач надав відповідь на претензію позивача, в якій зазначив, що за матеріальним збитком у розмірі 328 021,50 грн. сума страхового відшкодування становить 22 616,97 грн., а саме: (328 021,50 грн. - 90 074,00 грн. (коефіцієнт зносу замінених складових)/2 - 3 200,00 грн. (франшиза) - 93 156,78 грн. (попередня виплата).

Відповідачем здійснено виплату позивачу в порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 22 616,97 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9328 від 01.12.2023.

04.12.2023 позивачем виставлено відповідачу доповнення до претензії №/р про необхідність перерахування коштів у розмірі 212 247,75 грн.

З відповідей відповідача на претензії позивача вбачається, що відповідачем здійснено поділ страхового відшкодування на двох осіб ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ), які є винними у настанні ДТП.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон України 1961-IV) у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2023, винним у вчинені ДТП від 11.07.2023 є ОСОБА_1 , а тому застосування відповідачем ч. 3 ст. 36 Закону України 1961-IV є неправомірним.

Щодо фізичної особи ОСОБА_3 суд зазначає, що з наданих доказів, зокрема схеми місця ДТП від 11.07.2023, відсутня можливість об`єктивно встановити винну зазначеної особи в порушенні норм законодавства та правил дорожнього руху, а також зв`язок із пошкодженням застрахованого транспортного засобу.

Згідно з ч 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 2 Закону України 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України 1961-IV встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 6 Закону України 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 Закону України 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач, розраховуючи суму для стягнення з відповідача, відняв від ліміту за шкоду майну франшизу та суму виплачену відповідачем, що становить 41 026,25 грн. (160 000,00 - 3 200,00 - 115 773,75), однак позивачем заявлено позовну вимогу у розмірі 40 226,25 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд встановив, що у приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" наявне зобов`язання перед приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11.04.2023, а тому позов підлягає задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а саме 40 226,25 грн.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані для підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно з ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 118-119, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 231, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03117, місто Київ, пр. Берестейський, будинок 65; ідентифікаційний код 30115243) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154; ідентифікаційний код 33908322) завдані збитки у розмірі 40 226 (сорок тисяч двісті двадцять шість) грн. 25 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ