ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1018/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРДГАЗ (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 29, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРО - СТИЛЬ (73000, м. Херсон, вул. Блюхера, буд. 14, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Корчевський М.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Бєрікул Ю.В. - в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) ЕРДГАЗ, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) ЄВРО - СТИЛЬ про стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114 від 15.12.2021р. у розмірі 138 200 грн 01 коп.; штрафу у розмірі 13 820 грн; пені у розмірі 24 913 грн 87 коп.; інфляційних втрат у розмірі 33 433 грн 85 коп.; 3 % річних у розмірі 8 324 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 09.04.2024р. Ухвалою суду від 09.04.2024р. відкладено судове засідання на 02.05.2024р. Ухвалою суду від 02.05.2024р. відкладено судове засідання на 21.05.2024р. Ухвалою суду від 21.05.2024р. відкладено судове засідання на 10.06.2024р.

Позивач - ТОВ ЕРДГАЗ, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - ТОВ ЄВРО - СТИЛЬ, не скористався своїм правом на судовий захист, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Про місце, дату та час судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення.

За таких обставин, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи все викладене вище, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу розглянуто у розумні строки.

Позивач у справі зазначає, що 15.12.2021р. між ТОВ "ЕРДГАЗ" (Постачальник) і ТОВ ЄВРО-СТИЛЬ (Споживач) було укладено Договір постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114.

Відповідно до п.4.1. Договору постачання газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюється між Постачальником та Споживачем.

Ціна газу на момент укладання Договору становить: при умові 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки - 28 333 грн 33 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 666 грн 67 коп., всього з ПДВ 34 000 грн; при умові 100% оплати договірного обсягу постачання газу до 25 числа місяця поставки - 28 583 грн 33 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 716 грн 67 коп., всього з ПДВ 34 300 грн; при умові 100% оплати фактичного обсягу споживання газу до 18 числа місяця наступного за місяцем поставки - 29 250 грн за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 850 грн., всього з ПДВ 35 100 грн.

В подальшому, ціна на газ визначається на офіційному вебсайті Постачальника. У разі зміни Постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного Договору. Споживач підписанням цього Договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни.

Вартість місячного договірного обсягу газу, відповідного місяця постачання, визначається як добуток ціни газу та планового обсягу газу, визначеного Сторонами на відповідний місяць постачання (п. 1.3 Додатку №1 або відповідної заявки).

Вартість фактично поставленого Споживачу обсягу газу протягом відповідного місяця постачання визначається як добуток Ціни газу та обсягу фактично поставленого Споживачу газу, за відповідний місяць постачання, згідно актів приймання-передачі.

Загальна вартість Договору складається з місячних сум вартості фактично поставлених обсягів газу Споживачеві, згідно актів приймання-передачі, складених сторонами протягом строку дії Договору.

Позивач зазначив, що п.п. 3.8. та 3.9. Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

Позивач зазначає, що на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку неповернення примірника акта приймання-передачі у вказаний строк, природний газ вважається прийнятим Споживачем за обсягом та вартістю. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних Постачальника, а обсяги відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю підписаних відповідачем актів приймання-передачі за період січень 2022р. - лютий 2022р., він звернувся до Оператора ГРМ з запитом щодо надання відповідних даних.

Отже, позивач стверджує, що на виконання умов Договору він здійснив постачання природного газу відповідачу у січні 2022р. - лютому 2022 р. в обсязі 3,3 тис. м куб. на загальну суму 138 200 грн 01 коп., що підтверджується листом АТ Херсонгаз вих. №240306/1058/314 від 06.03.2024р. та карткою рахунка контрагента за зазначений період.

Відповідно до п. 4.4. Договору оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті.

Сума платежу попередньої оплати розраховується як добуток ціни, визначеної на наступний період передоплати, на плановий обсяг природного газу по кожному об`єкту Споживача, заявленого на наступний період передоплати. У разі відсутності інформації про ціну на наступний період передоплати до дня здійснення попередньої оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Таким чином, позивач зазначає, що п. 4.4. Договору чітко встановлено термін виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого (переданого) обсягу природного газу, що в свою чергу, узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначив, що у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором і положень ст.ст. 526, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України ТОВ ЄВРО-СТИЛЬ не виконало у повному обсязі взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості природного газу, отриманого за Договором.

Позивач стверджує, що станом на 08.03.2024р. розмір заборгованості за Договором постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114 становить 138 200 грн 01 коп. та просить суд стягнути з ТОВ ЄВРО-СТИЛЬ зазначену заборгованість.

Положеннями п.6.1 Договору передбачено, що за невиконання, або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, що встановлена цим Договором та чинним законодавством України.

Так, положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як зазначив позивач, умовами Договору постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114 передбачено, що у разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором він у безспірному порядку повинен сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від суми простроченого платежу (п.6.2. Договору).

За розрахунком позивача розмір штрафу за час прострочення виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості природного газу за Договором становить 13 820 грн, а розмір пені становить 24 913 грн 87 коп.

Також позивач зазначив, що згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив зобов`язання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 8 324 грн, та інфляційні втрати у розмірі 33 433 грн 85 коп., які також просить суд стягнути з ТОВ ЄВРО-СТИЛЬ.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526,530, 692 Цивільного кодексу України.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянув матеріали справи, вислухав представника позивача, суд встановив, що 15.12.2021р. між ТОВ "ЕРДГАЗ" (Постачальник) та ТОВ ЄВРО-СТИЛЬ (Споживач) було укладено Договір постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114, відповідно до п.2.1. якого за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних (п.1.3. Додатку №1) для Споживача підтверджених об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, уклавши Договір №15/12/21-ЕГ-114 на постачання природного газу, сторони за цим Договором набули певних зобов`язань, які мали виконувати виходячи з положень законодавства та умов Договору.

Відповідно до п.9.9. Договору №15/12/21-ЕГ-114 цей Договір набирає чинності з дати його підписання, та відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 2022 р., і діє в частині постачання газу до 31.12.2022р., а в частині проведення розрахунківдо їх повного здійснення.

Пунктом 9.10. Договору встановлено, що він вважається пролонгованим (продовжує свою дію) на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про розірвання цього договору, не пізніше ніж за 14 календарних днів до кінця терміну дії Договору.

Згідно п.9.12. Договору враховуючи, що постачання газу споживачу за цим Договором носить безперервний характер, Постачальник не пізніше останнього дня відповідного розрахункового періоду, протягом якого здійснюється постачання газу, складає зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання газу, поставленого Споживачу протягом розрахункового періоду. У випадку якщо станом на дату складання зазначеної податкової накладної сума коштів, що надійшла на поточний рахунок Постачальника як оплата (попередня оплата) за газ, перевищує вартість обсягу поставленого протягом звітного періоду газу, таке перевищення вважається попередньою оплатою, на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку, не пізніше останнього дня такого звітного періоду.

Відповідно до п.2.2. Договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача: укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право санкціоновано відбирати газ із газорозподільної системи та Оператором ГТС договору на транспортування природного газу.

Постачальник забезпечує постачання підтвердженого обсягу природного газу Споживачу протягом визначеного у Додатку №1 до даного Договору періоду постачання (п.3.1. Договору).

Згідно п.1.1. додатку №1 до Договору період постачання газу Споживачу з січня по грудень 2022р.

Пунктом 1.2 додатку №1 до Договору встановлено, що договірний плановий обсяг постачання/споживання газу, протягом періоду постачання 12 500 тис.м3

Споживач 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, не пізніше 17 год. 00 хв. надає Постачальнику на електронну адресу Постачальника належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Дані заявки є невід`ємною частиною Договору (п.3.2. Договору).

У разі відсутності письмової заявки, підтвердженим обсягом газу є плановий обсяг, визначений у п. 1.3 Додатку №1 до Договору.

Відповідно п.1.3. додатку до Договору планові місячні обсяги постачання газу (у тисячах метрів кубічних) у розрізі кожного газового місяця: січень обсяг місячний 3 000 м куб., лютий обсяг місячний 3 000 м куб., березень обсяг місячний 3 000 м куб., листопад обсяг місячний 2 000 м кую, грудень обсяг місячний 2 500 м куб.

За п. 2.1.1. додатку до Договору ЕІС-код Споживача 56ХО0000WK5P900N.

Коригування (перегляд) планових місячних обсягів газу на 15 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою Споживача Постачальником у разі, якщо Споживач повідомив Постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 6 (шість) робочих днів відповідно до 15 числа розрахункового місяця (п.3.3. Договору).

Коригування (перегляд) планових місячних обсягів газу на 25 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою Споживача Постачальником у разі, якщо Споживач повідомив Постачальника про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 6 робочих днів відповідно до 25 числа розрахункового місяця (п.3.4. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони домовилися, що постачання газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Ціна газу на момент укладання Договору становить:

- при умові 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки - 28 333 грн 33 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 666 грн 67 коп., всього з ПДВ - 34 600грн;

- при умові 100% оплати договірного обсягу постачання газу до 25 числа місяця поставки - 28 583 грн 33 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 5 716 грн 67 коп., всього з ПДВ - 34 300 грн;

- при умові 100% оплати фактичного обсягу споживання газу до 18 числа місяця наступного за місяцем поставки - 29 250 грн за 1000 кублі., крім того ПДВ 5 850 грн, всього з ПДВ 35100 грн.

В подальшому ціна на газ визначається на офіційному вебсайті Постачальника. У разі зміни Постачальником, така ціна є обов`язковою для Сторін даного Договору. Споживач підписанням цього Договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни

Вартість місячного договірного обсягу газу відповідного місяця постачання визначається як добуток ціни газу та планового обсягу газу, визначеного Сторонами на відповідний місяць постачання (л. 1.3 Додатку №1 або відповідної заявки).

Вартість фактично поставленого Споживачу обсягу газу протягом відповідного місяця постачання визначається як добуток ціни газу та обсягу фактично поставленого Споживачу газу, за відповідний місяць постачання, згідно актів приймання-передачі.

Загальна вартість Договору складається з місячних сум вартості фактично поставлених обсягів газу Споживачеві, згідно актів приймання-передачі, складених сторонами протягом строку дії Договору.

Згідно п.3.8. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом п.3.9. Договору встановлено, що за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі природного газу. У випадку не повернення примірника акта приймання-передачі у вказаний строк, природний газ вважається прийнятим Споживачем за обсягом та вартістю.

У випадку відмови від підписання акта приймання - перадачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних Постачальника, а обсяги відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

Згідно п.4.2. Договору ціна газу підлягає зміні з наступних підстав: зміни кон`юнктури ринку (зміна закупівельної ціни газу у власників ресурсу (газодобувних підприємств, оптових продавців, власників імпортованого ресурсу природного газу); набрання чинності нормативно-правовими актами, що безпосередньо впливають на ціну газу, включаючи але не обмежуючись, введенням в дію актів законодавства, що покладають на Постачальника обов`язок укладення договорів транспортування та/або розподілу природного газу або договорів, що унеможливлюють постачання газу Споживачу, без укладення Постачальником такого роду договорів; прийняття нормативно-правових актів, що створюють для Постачальника додаткові фінансові витрати пов`язані із постачанням газу Споживачу (будь-які види фінансових забезпечень, гарантій (безвідкличної, безумовної банківської гарантії)); вимоги щодо збільшення страхового запасу газу; збільшення тарифів на послуги транспортування та/або розподіл природного газу, тощо; надання Споживачем заявки на коригування договірних планових обсягів газу та/або підтверджених обсягів газу, у сторону збільшення; перевищення у відповідному розрахунковому місяці Споживачем підтвердженого обсягу природного газу; з будь-яких інших підстав.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що у разі зміни ціни з підстав, передбачених підпунктами 1,2,4,5 п. 4.2. Договору, така ціна розміщується Постачальником на офіційному вебсайті Постачальника та є обов`язковою до застосування за цим Договором з моменту введення її в дію (з дати, зазначеної у відповідному прейскуранті). Споживач самостійно відслідковує інформацію щодо ціни на відповідний місяць поставки і вважається повідомленим про зміну ціни з дати розміщення інформації на вебсайті Постачальника.

У разі зміни ціни з підстави, передбаченої підпунктом 3 пункту 4.2. Договору, Сторони зобов`язуються врегулювати питання щодо зміни ціни природного газу шляхом надання та оплати нового (додаткового) рахунку на скоригований обсяг та/або (за необхідності) шляхом укладення відповідної додаткової угоди, у наступні строки: якщо коригування стосується договірних планових обсягів газу - у термін по 25 (двадцять п`яте) число місяця, що передує відповідному розрахунковому періоду, щодо якого Споживачем було направлено Постачальнику заявку на коригування планового обсягу газу; якщо коригування стосується підтвердженого обсягу газу у відповідному розрахунковому місяці - у строк, що не перевищує 3 (трьох) календарних днів, із дня направлення Споживачем Постачальнику відповідної заявки на коригування (збільшення) підтвердженого обсягу газу, у відповідному розрахунковому періоді.

У випадку, якщо Сторонами не досягнуто згоди щодо обсягу коригування (збільшення підтвердженого обсягу), ціни газу на скорегований обсяг та порядку проведення розрахунків за обсяг коригування, Постачальник звільняється від відповідальності за поставку такого (додаткового) обсягу природного газу Споживачу, а відповідна заявка Споживача вважається відхиленою Постачальником.

У разі, якщо Споживач не погоджується на відповідні зміни, він має право змінити Постачальника відповідно до порядку, встановленого цим договором та чинним законодавством України.

Згідно п.4.4. Договору оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті.

Сума платежу попередньої оплати розраховується як добуток ціни, визначеної на наступний період передоплати, на плановий обсяг природного газу по кожному об`єкту Споживача, заявленого на наступний період передоплати. У разі відсутності інформації про ціну на наступний період передоплати до дня здійснення попередньої оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки на підставі підписаного Сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць, та/або акту звіряння, та/або рахунку-акту.

Відповідно п.4.5. Договору сторони погоджуються, що сума, яка була сплачена Споживачем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується Сторонами як погашення заборгованості Споживача перед Постачальником за минулі періоди за Договором, а у випадку відсутності простроченої заборгованості за Договором сума, яка була сплачена Споживачем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується Постачальником як авансовий платіж на наступний розрахунковий місяць.

Пунктом 4.6. Договору звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дня винесення вимоги однією із сторін.

Слід зазначити, що за період січень 2022р. лютий 2022р. акти приймання-передачі природного газу в матеріалах справи відсутні.

Але, листом АТ «Херсонгаз» від 06.03.2024р. вих. №240306/1058/314 підтверджено, що обсяги споживання за період з січня 2022р. по лютий 2022р. було опубліковано на інформаційній платформі ТОВ «Оператор ГТС України»: ЕІС-код Споживача 56ХО0000WK5P900N, ЕІС код точки обліку 56ZO35T0WK5P901J, за січень - 2 390 куб.м., за лютий - 910 куб.м.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

При цьому, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з ТОВ ЄВРО-СТИЛЬ заборгованості у розмірі 138 200 грн 01 коп.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

Згідно із п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п.6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що у разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором він у безспірному порядку повинен сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу.

Отже, у даному випадку, враховуючи неналежне виконання Споживачем своїх зобов`язань щодо оплати за природний газ у строки, встановлені Договором, наявні правові підстави для нарахування Споживачу пені та штрафу.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок штрафу судом встановлено, що він є вірним та стягненню з відповідача підлягають штраф у розмірі 13 820 грн.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок суми пені, судом встановлено, що він є не вірним, у зв`язку із чим судом здійснено власний розрахунок та встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 24 913 грн 86 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 33 433 грн 85 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що він є не вірним та стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 8 289 грн 95 коп.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та пені підлягають частковому задоволенню у відповідності до розрахунку суду.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в порядку ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРДГАЗ до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРО - СТИЛЬ про стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114 від 15.12.2021р. суми основного боргу у розмірі 138 200 грн 01 коп.; штрафу у розмірі 13 820 грн; пені у розмірі 24 913 грн 87 коп.; інфляційних втрат у розмірі 33 433 грн 85 коп.; 3% річних у розмірі 8 324 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРО - СТИЛЬ (73000, м. Херсон, вул. Блюхера, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРДГАЗ (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 29, ) заборгованості за Договором постачання природного газу №15/12/21-ЕГ-114 від 15.12.2021р. суми основного боргу у розмірі 138 200 грн 01 коп.; штрафу у розмірі 13 820 грн; пені у розмірі 24 913 грн 86 коп.; інфляційних втрат у розмірі 33 433 грн 85 коп.; 3 % річних у розмірі 8 289 грн 95 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 099 грн 11 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 11 червня 2024 р.

Суддя Н.В. Рога