ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/324/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Новгород-Сіверські аграрні інвестиції"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство"

про стягнення заборгованості в розмірі 1 013 832, 41 грн

Секретар судового засідання Шилан І.С.

в засіданні приймали участь:

від позивача: Вегера А.А. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Новгород-Сіверські аграрні інвестиції" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 1 013 832, 41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 20.07.2022 №20072022 АІ (далі -договір), а саме зобов`язань щодо здійснення оплати в сумі 613 087, 71 грн в строки, встановлені умовами договору. Крім того у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 152 012, 16 грн, 3% річних в розмірі 40 452,08 грн та інфляційних втрат в розмірі 208 280,47 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.04.2024.

09.04.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 54-56), в якому представник вказує, що позивачем не підтверджено належними, достовірними та достатніми доказами відомості щодо періоду з якого у відповідача виникло зобов`язання зі сплати основної суми заборгованості, пені за прострочення грошових зобов`язань та 3% річних, а тому вимоги позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню.

Ухвалою суду від 30.04.2024 підготовче засідання відкладено на 21.05.2024.

Ухвалою суду від 21.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 04.06.2024 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання 04.06.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом зазначається, що у даній справі не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Також, суд враховує, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Отже, враховуючи забезпечення принципу змагальності та рівності сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації своїх процесуальних прав, судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду клопотань, внаслідок чого вони можуть бути розглянуті за наявними документами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується наявними у справі доказами, не заперечив у визначеному Законом порядку проти розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20 липня 2022 року між Приватним підприємством "Новгород-Сіверські аграрні інвестиції" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (Орендар) було укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 20.07.2022 №20072022 АІ (далі-Договір, а.с. 11-13).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендареві у строкове платне користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове користування техніку, що визначена у цьому договорі (наділі іменується "об`єкт оренди"), та зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату відповідно до умов цього Договору.

Пункт 3.1. Договору техніка повинна бути передана Орендодавцем та прийнята орендарем в термін до "21" липня 2022 року або в інший термін, додатково погоджений Сторонами.

Пункт 3.2. Договору передача Техніки в оренду та із оренди здійснюється Сторонами за Актом приймання - передачі. Акт приймання - передачі підписується повноважними представниками Сторін та скріплюється печатками Орендаря та Орендодавця.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. Договору встановлено, що розмір орендної плати за користування об`єктом оренди визначається за домовленістю сторін, вказується у Додатках до цього Договору та може бути змінена в залежності від інтенсивності використання об`єкта оренди. Орендна плата сплачується Орендарем на умовах, узгоджених Сторонами, які наведено в Додатках до цього Договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця, на підставі рахунків, які надаються Орендарем.

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що орендна плата сплачується протягом п`яти банківських днів, з моменту повернення орендованої техніки, а якщо термін оренди перевищує один місяць то оплата проводиться за кожні 15 (п`ятнадцять) днів оренди з обрахуванням строку сплати від 15 та останнього дня місяця.

Відповідно до п. 9.2.3. Договору за прострочення оплати по Договору Орендар виплачує Орендодавцеві, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прос

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 10.1. Договору).

Договір діє до 31.12.2022 року, а у разі дострокового повернення техніки, договір припиняється з дати складання Акту прийому-передачі (повернення) орендованої техніки.

Додатком №1 до Договору (а.с. 14) зазначені відомості про об`єкт оренди, а саме: 1) Трактор John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC24t-1; 2) Трактор John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC241-1.

Пункт 1 Додатку №1 до Договору керуючись ст. 524 ЦКУ, сторони встановили, що: на момент підписання цього Договору оренди плата за кожен відпрацьований день одного екіпажу (John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC241-1 та водієм) становить: 500 (п`ятсот доларів США) в тому числі ПДВ, що сплачуються за курсом Міністерства фінансів (середнього курсу в банках) на день розрахунків. Не зараховується до оплачуваних днів оренди, простій орендованої техніки, пов`язаний з погодно-кліматичними умовами.

Пункт 2 Додатку №1 до Договору розрахунки здійснюються в національній грошовій одиниці України (гривня) через установу банку згідно із правилами, передбаченими чинним в Україні законодавством для безготівкових розрахунків.

Відповідно до п. 1 Акту прийому-передачі від 20.07.2022 (Додаток №2 до Договору, а.с. 15) Орендодавець передав, а Орендар прийняв техніку відповідно до наведених нижче даних: 1) Трактор John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC241-1; 2) Трактор John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC241-1.

09.12.2022 між Сторонами підписано Акт прийому-передачі (повернення) від 09.12.2022 (а.с. 17), відповідно до п.1.1. якого Орендар передав, а Орендодавець прийняв техніку відповідно до наведених нижче даних: Трактор John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC241-1 д.н.з. НОМЕР_1 .

28.12.2022 між Сторонами підписано Акт прийому-передачі (повернення) від 28.12.2022 (а.с. 18), відповідно до п. 1.1. якого Орендар передав, а Орендодавець прийняв техніку відповідно до наведених нижче даних: Трактор John Deere 8310 R з зерновим причепом J&M GC241-1 д.н.з. НОМЕР_2 .

За результатами користування технікою сторонами були підписані наступні Акти надання послуг: Акт надання послуг №268 від 31.07.2022 на загальну суму 146 274,40 грн. з ПДВ (а.с. 19); Акт надання послуг №316 від 25.08.2022 на загальну суму 713 087,70 грн. з ПДВ (а.с. 21); Акт надання послуг №462 від 15.11.2022 на загальну суму 329 117,40 грн. з ПДВ (а.с. 23); Акт надання послуг №491 від 01.12.2022 на загальну суму 36 568,61 грн. з ПДВ (а.с. 25); Акт надання послуг №476 від 07.12.2022 на загальну суму 127 990,10 грн. з ПДВ(а.с. 27); Акт надання послуг №492 від 15.12.2022 на загальну суму 201 127,30 грн. з ПДВ (а.с. 29); Акт надання послуг №495 від 23.12.2022 на загальну суму 18 284,30 грн. з ПДВ (а.с. 31).

Договір, Додатки до Договору-1,-2 та Акти підписані сторонами, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб, будь яких зауважень щодо їх недійсності не надано.

Загальна вартість орендної плати за Договором становить 1 572 449, 81 грн.

Орендна плата Відповідачем була сплачена частково згідно платіжних інструкцій (а.с. 33-36): №681 від 18.08.2022 на суму 146 274, 40 грн; №754 від 01.09.2022 на суму 500 000, 00 грн; №778 від 09.09.2022 на суму 213 087, 70 грн; №2030 від 13.12.2022 на суму 100 000, 00 грн.

Загальна сума сплачених Відповідачем коштів за Договором становить 959 362,10 грн.

Позивач зазначає, що станом на 25.03.2024 відповідач частково розрахувався по Договору, у зв`язку з чим наявна заборгованість перед позивачем в сумі 613 087, 17 грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом у даній справі.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що дані правочини містять елементи різних договорів, а саме: договору оренди та договору надання послуг.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, умовами Договору визначено порядок та строк оплати товару.

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що орендна плата сплачується протягом п`яти банківських днів, з моменту повернення орендованої техніки, а якщо термін оренди перевищує один місяць то оплата проводиться за кожні 15 (п`ятнадцять) днів оренди з обрахуванням строку сплати від 15 та останнього дня місяця.

Відповідачем повернуто, а позивачем прийнято з оренди техніку на підставі Договору, що підтверджується Актами прийому-передачі (повернення) техніки від 09.12.2022 та 28.12.2022.

Загальна вартість орендної плати за Договором становить 1 572 449, 81 грн.

Орендна плата Відповідачем була сплачена частково згідно платіжних інструкцій на суму 959 362,10 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо повного розрахунку за оренду техніки з екіпажем не виконав належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 613 087, 70 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Щодо виставлення рахунків, то відповідно до усталеної судової практики, підстав для відступу від якої суд не вбачає, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 цього Кодексу; тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити платежі згідно з умовами та у порядку виконання зобов`язань, визначених договором.

Зважаючи на викладене, договір (у сукупності з документами, які засвідчують факт його виконання) є первинним документом, на підставі якого між сторонами виникли взаємні зобов`язання щодо надання юридичних послуг та їх оплати, самостійною та достатньою підставою для проведення розрахунків, а відтак аргументи відповідача в цій частині суд визнає необґрунтованими.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 613 087, 70 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача пені в розмірі 152 012, 16 грн, інфляційних втрат у розмірі 208 280, 47 грн та 3% річних у розмірі 40 452, 08 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п. 9.2.3. Договору за прострочення оплати по Договору Орендар виплачує Орендодавцеві, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день простроченого платежу за кожний день прострочення.

Здійснивши власний розрахунок пені за період з 13.01.2023 по 12.07.2023, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 152 012, 16 грн.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення пені в сумі 152 012, 16 грн підлягає задоволенню.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що позивачем невірно визначено період нарахування, оскільки згідно акту прийому-передачі (повернення) від 28.12.2022 передана відповідачу в оренду техніка була повернена саме 28.12.2022, та в порядку встановленому п. 5.6. Договору мала бути сплачена до 12.01.2023.

Таким чином, вірним слід вважати період нарахування з 13.01.2023 по 25.03.2024

Суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних встановив, що обґрунтований розмір становить 22 059, 45 грн, при заявленому 40 452, 08 грн.

Відтак, стягненню з відповідача підлягають 3% річних, які за розрахунком суду складають 22 059, 45 грн.

Суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат встановив, що обґрунтований розмір інфляційних втрат становить 38 929, 57 грн, при заявленому 208 280, 47 грн.

Відтак, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати, які за розрахунком суду складають 38 929, 57 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватне підприємство "Новгород-Сіверські аграрні інвестиції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення основного боргу в сумі 613 087, 70 грн, пені в розмірі 152 012, 16 грн, 3% річних в розмірі 22 059, 45 грн та інфляційних втрат в розмірі 380929, 57 грн. В решті позовних вимог в частині стягнення 3% та інфляційних втрат слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову, позивачем, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості, було сплачено 15 207, 48 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.03.2024 №704.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 12 391, 32 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (33023, Рівненська обл., с. Мутвиця, вул. Центральна, буд. 3Б, ) на користь Приватного підприємства "Новгород-Сіверські аграрні інвестиції" (16000, Чернівецька обл., м. Новгород-Сіверський, вул. Вокзальна, 15, ) 613 087 (шістсот тринадцять тисяч вісімдесят сім) грн 70 коп. - основного боргу, 152 012 (сто п`ятдесят дві тисячі дванадцять) грн 16 коп. - пені, 38 929 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 57 коп. - інфляційні втрати, 22 059 (двадцять дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн 45 коп. - 3% річних, та 12 391 (дванадцять тисяч триста дев`яносто одна) грн 32 коп. - витрат по оплаті судового збору.

3. У решті позовних вимог - відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 червня 2024 року.

Суддя А.М. Горплюк