ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"24" квітня 2024 р. Справа № 911/3223/21
Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.
при секретарі судового засідання Панченко К. О.
за участю представників учасників справи:
від прокурора: не з`явились;
від позивача: не з`явились;
від відповідача-1: не з`явились;
від відповідача-2: не з`явились;
від третьої особи: не з`явились;
розглянувши матеріали справи
за заявою Фізичної особи - підприємця Цуканової Ірини Миколаївни, м. Біла Церква
про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання по судовим витратам
у справі № 911/3223/21
за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури, м. Біла Церква
в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ
1) Білоцерківської районної державної адміністрації, м. Біла Церква
2) Фізичної особи - підприємця Цуканової Ірини Миколаївни, м. Біла Церква
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Узинської міської ради, м. Узин, Білоцерківський район
про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом визнання недійсним договору оренди водного об?єкту та земельної ділянки водного фонду і зобов?язання повернути земельну ділянку
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 06.07.2022 р. у справі № 911/3223/21 за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Білоцерківської районної державної адміністрації, ФОП Цуканової І. М. про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом визнання недійсним договору оренди водного об?єкту та земельної ділянки водного фонду і зобов?язання повернути земельну ділянку відмовлено у задоволенні позову повністю.

Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 08.02.2023 р. рішення Господарського суду Київської області від 06.07.2022 р. у справі № 911/3223/21 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.06.2023 р. рішення Господарського суду Київської області від 06.07.2022 р. і постанову Північного апеляційного Господарського суду від 08.02.2023 р. у справі № 911/3223/21 залишено без змін.

11.07.2022 р. до канцелярії суду від відповідача-2 надійшла заява б/н від 08.07.2022 р. про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання по судовим витратам, в якій він просить суд стягнути на користь ФОП Цуканової І. М. судові витрати, пов`язані з розглядом справи Господарським судом Київської області в розмірі 20 760, 40 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.03.2024 р. прийнято до розгляду заяву відповідача 2 - ФОП Цуканової І. М. про ухвалення додаткового рішення по справі № 911/3223/21 для вирішення питання по судовим витратам і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 10.04.2024 р.

10.04.2024 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № 3359/09.02.1-№/09.02-№/2024 від 09.04.2024 р., в якому він просить суд розглянути заяву у справі № 911/3223/21 без участі представника Київської обласної державної адміністрації та відмовити фізичній особі-підприємцю Цукановій Ірині Миколаївні у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення по судовим витратам.

10.04.2024 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 24.04.2024 р.

24.04.2024 р. представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про судове засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява відповідача - ФОП Цуканової Ірини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення по справі № 911/3223/21 для вирішення питання по судовим витратам, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з ст. 123 цього ж кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000, 00 грн підтверджуються договором № 23/11-2021 від 16.11.2021 р. про надання правової (правничої) допомоги (надалі Договір), укладений між АБ Потапенко С. А. (надалі Адвокатське бюро) та ФОП Цукановою І. М. (надалі Клієнт), додатком до договору № 23/11-2021 про надання правової (правничої) допомоги від 16.11.2021 р. (надалі Додаток), детальним опис послуг наданих Адвокатським бюро Потапенка С. А. ФОП Цуканової І. М. згідно з Договором № 23/11-2021 про надання правової (правничої) допомоги від 16.11.2021 р. у зв`язку із розглядом Господарським судом Київської області справи № 9113223/21, актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 7 від 28.12.2021 р. на загальну вартість 5 000, 00 грн, актом здачі-прийняття робіт (наданих) послуг № 23 від 07.07.2022 р. на загальну суму 15 000, 00 грн, квитанцією № 0.0..1 від 08.07.2022 р. на суму 15 000, 00 грн, квитанцією № 0.0..1 від 28.12.2021 р. на суму 5 000, 00 грн, ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1190133 від 28.12.2021 р., наявними в матеріалах справи.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу по усіх цивільних, господарських, адміністративних справах, в кримінальних провадженнях, у справах про адміністративні правопорушення, а також в інших видах діяльності Клієнта, передбаченої чинним законодавством України, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти цю правову допомогу та оплатити її згідно умов цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що за виконання послуг, передбачених п. 1.1 цього Договору, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському бюро кошти в сумі, визначеній додатком до даного договору.

Згідно з п. 6.1. Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

Пунктом 1. Додатку передбачено, що сторони домовились, що вартість послуг (правової допомоги), передбачених п. 1.1. Договору № 23/11-2021 про надання правової (правничої) допомоги від 16.11.2021 року, за консультування Клієнта, аналіз судової практики, здійснення належного правового супроводу діяльності Клієнта, складення заяв, скарг, позовних заяв, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, письмових пояснень, клопотань, адвокатських запитів та інших документів правового характеру, виготовлення копій документів, відправлення процесуальних та інших видів документів до суду та іншим учасникам справи, а також органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності з метою отримання інформації та копій документів, поїздка адвоката до суду та очікування судового засідання, представництво інтересів Клієнта в суді по справі № 911/3223/21 встановлюється у формі погодинної оплати праці, а саме робота однієї години Адвокатського бюро становить 1000 (одна тисяча) грн.

Понесені відповідачем-2 витрати, пов`язані з розглядом справи саме у суді першої інстанції, а саме плата за користування послугами поштового зв`язку у розмірі 607, 40 грн підтверджується фіскальним чеком № 286 від 28.12.2021 р. на суму 75, 50 грн, фіскальним чеком № 285 від 28.12.2021 р. на суму 75, 50 грн, фіскальним чеком № 284 від 28.12.2021 р. на суму 75, 50 грн, фіскальним чеком № 187 від 21.01.2022 р. на суму 77, 80 грн, фіскальним чеком № 188 від 21.01.2022 р. на суму 77, 80 грн, фіскальним чеком № 189 від 21.01.2022 р. на суму 77, 80 грн, фіскальним чеком № 246 від 26.11.2021 р. на суму 74, 20 грн, фіскальним чеком № 389 від 24.11.2021 р. на суму 74, 20 грн, наявними в матеріалах справи.

При цьому, відповідачем 2 не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді першої інстанції, а саме плата за користування послугами поштового зв`язку на іншу частину заявленої суми у розмірі 153, 00 грн, та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.10.2022 р. у справі № 923/199/21 зазначила, що у вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду справ, провадження в яких відкрито за позовом прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позиція цього органу щодо заявленого прокурором позову не є вирішальним критерієм, оскільки прокурор бере участь у розподілі судових витрат нарівні з іншими учасниками справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Велика Палата Верховного Суду вказала, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Верховний Суд наголошує на тому, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд в додатковій постанові від 18.01.2024 р. у справі № 927/885/17 (927/485/19) вважав за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" Європейський суд з прав людини у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем 2 ФОП Цукановою І. М. судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000, 00 грн, а також витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме плата за користування послугами поштового зв`язку у розмірі 607, 40 грн, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру та з урахуванням відсутності клопотання про зменшення розміру таких витрат, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на прокуратуру з вищевказаних підстав із прийняттям додаткового рішення у даній справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 129, 233 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 08.07.2022 р. (вх. № 8265/22 від 11.07.2022 р.) відповідача-2 Фізичної особи - підприємця Цуканової Ірини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення по справі № 911/3223/21 для вирішення питання по судовим витратам задовольнити частково.

2. Прийняти додаткове рішення у справі.

3. Стягнути з Київської обласної прокуратури (01601, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2, м. Київ; ідентифікаційний код 02909996) на користь Фізичної особи-підприємця Цуканової Ірини Миколаївни, ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 607 (шістсот сім) грн 40 (сорок) коп. інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

4. Відмовити у задоволенні заяви в іншій частині.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

13 червня 2024 р.