ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 червня 2024 року Справа № 915/710/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши заяву стягувача про видачу судового наказу у справі

за позовом: Миколаївського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих (54039, м. Миколаїв, вул. 10 Військова, буд. 63; ідентифікаційний код 03972695)

до відповідача: Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; ідентифікаційний код 26565573)

про: визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.01.2024 у справі № 915/710/21 було задоволено позовні вимоги Миколаївського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих до Миколаївської міської ради в повному обсязі; визнано за Миколаївським учбово-виробничим підприємством Українського товариства глухих (54039, м. Миколаїв, вул. 10 Військова, буд. 63; ідентифікаційний код 03972695) право власності на частину будівлі гуртожитку по вул. Південна, 37 у м. Миколаїв загальною площею 910,1 кв. метрів відповідно до технічного паспорту (з наведенням відповідного переліку приміщень); стягнуто з відповідача на користь позивача 18 267,16 грн судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 05.03.2024.

11.03.2024 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

10.06.2024 до суду від Миколаївського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих засобами поштового зв`язку надійшла заява № 11 від 29.05.2024 про видачу судового наказу про стягнення грошових коштів, в якій позивач просить суд видати наказ про стягнення 18267,16 гривень за рахунок коштів передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на користь Миколаївського учбово-виробничого підприємства УТОГ.

Суд зауважує, що загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Крім того, суд зауважує, що з 18.10.2023 введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями» №3200-IX від 29.06.2023, яким, зокрема внесено зміни до ряду норм Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до приписів ч.ч. 1, 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Разом із тим, Миколаївським учбово-виробничим підприємством Українського товариства глухих не дотримано вищевказаних вимог, оскільки у заяві № 11 від 29.05.2024 не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи.

Також, до заяви не додано доказів її надсилання (надання) іншому учаснику справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

Крім того, судом на підставі відповіді підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» № 1531848 від 12.06.2024 встановлено, що юридична особа з кодом (Миколаївське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих) не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Положеннями частини 4 статті 170 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність у Миколаївського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, враховуючи те, що у поданій позивачем заяві про видачу судового наказу відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, а також до заяви не надано доказів її направлення іншому учаснику справи, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення без розгляду заяви Миколаївського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих № 11 від 29.05.2024 про видачу судового наказу про стягнення грошових коштів.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 6, 170, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Миколаївського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих № 11 від 29.05.2024 про видачу судового наказу про стягнення грошових коштів у справі № 915/710/21 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова