ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" червня 2024 р. Справа № 911/189/24
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/189/24
про стягнення 364 823, 46 грн за договором № 07/082-135/19-АДС від 30.09.2019
суддя Н.Г. Шевчук
секретар судового засідання М.Г. Байдрелова
за участю представника позивача: Дороніна О.М.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" звернулося до Господарського суду Київської області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про стягнення 364 823, 46 грн заборгованості, з яких: 316 800, 00 грн основна заборгованість, 37 441, 20 грн пеня, 3 396, 73 грн 3 % річних та 7 185, 53 інфляційні втрати.
Господарський суд Київської області ухвалою від 25.01.2024 відкрив провадження у справі № 911/189/24 за правилами загального позовного провадження.
25 квітня 2024 року Господарський суд Київської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" задовольнив частково та стягнув з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" 362 584, 26 грн (з яких: 316 800, 00 грн сума основного боргу; 35 565, 55 грн пеня, 3 033, 18 грн 3 % річних, 7 185, 53 інфляційні втрати), а також 4 351, 00 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовив.
26 квітня 2024 року через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат із відповідача, згідно якої позивач просить покласти на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 482,34 грн.
Господарський суд Київської області ухвалою від 30.04.2024 прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" про ухвалення додаткового рішення, призначив судове засідання та запропонував відповідачу надати до суду заперечення / пояснення на заяву позивача.
03 травня 2024 року до суду від відповідача через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/189/24, в яких АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" просить суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Заперечення відповідача аргументовані тим, що приписами статті 221 Господарського процесуального кодексу України визначено, що вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення можливе за умови наявності саме поважних причин, що перешкоджають подати такі докази до закінчення судових дебатів. Проте, як вказує відповідач, всупереч приписам вказаної статті, позивач не навів жодних поважних причин, що унеможливлювали подання до суду доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів. На переконання відповідача у суду відсутні підстави для ухвалення судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Позивач в свою чергу, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 08.05.2024 надіслав пояснення щодо заперечень відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/189/24, в яких зазначив про наявність підстав для ухвалення у даній справі додаткового рішення.
Розглянувши заяву ТОВ "Регіональна газова компанія" про ухвалення додаткового рішення та заперечень АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.
Згідно із частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до приписів вказаної вище норми, при поданні позовної заяви позивач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається із суми сплаченого судового збору в розмірі 5 472, 35 грн та витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 36 482, 34 грн.
Водночас, серед іншого, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд здійснити розподіл судових витрат та стягнути з АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на користь ТОВ "Регіональна газова компанія" витрати на правничу допомогу.
Разом з тим у позовній заяві зазначено, що користуючись правом, яке надано статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, позивач повідомив суд, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
В подальшому під час розгляду справи, письмовою заявою від 25.04.2024 про відшкодування витрат на правову допомогу, ТОВ "Регіональна газова компанія" повідомило суд про понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 36 482, 34 грн (як і було заявлено у позовній заяві), та заявило суду про намір подати докази підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з АТ "ОГС "Київоблгаз", протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як вже зазначалося судом, 26.04.2024 ТОВ "Регіональна газова компанія" подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу разом із доказами їх понесення.
Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" вчасно та правомірно звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Посилання відповідача на судову практику Верховного Суду, що нібито підтверджує недотримання позивачем вимог законодавства щодо звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат, суд не бере до уваги, оскільки з аналізу такої практики вбачається, що підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу є неподання заяви чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та залишення такої заяви без розгляд у випадку неподання стороною доказів на підтвердження розміру цих витрат.
Тоді як позивачем було визначено орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат і зроблено відповідну заяву (письмово), в якій повідомлено, що докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У розумінні положень зазначеної вище норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу інших судових витрат (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу) визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката до матеріалів справи надано:
копію договору № 300318-1/01/043/18 про надання правової допомоги від 30.03.2018, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Правовий Альянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія";
копію додаткової угоди № 1 від 28.02.2019 до Договору про надання правової допомоги № 300318-1/01/043/18 від 30.03.2018;
копію додаткової угоди № 10 від 01.12.2023 до Договору про надання правової допомоги № 300318-1/01/043/18 від 30.03.2018;
копію додаткової угоди № 13/1 від 15.01.2024 до Договору про надання правової допомоги № 300318-1/01/043/18 від 30.03.2018;
копію опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням "Правовий Альянс" для надання правничої допомоги;
копію акта від 26.04.2024 про надання послуг з Додатковою угодою № 13/1 від 15.01.2024 до Договору про надання правової допомоги № 300318-1/01/043/18 від 30.03.2018.
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 30.03.2018 між ТОВ "Регіональна газова компанія" (замовник) та АО "Правовий Альянс" (виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги.
У договорі позивач (замовник) та виконавець погодили предмет договору, права і обов`язки сторін, вартість послуг виконавця та порядок їх оплати, відповідальність сторін та інші умови.
Пунктом 1.1 договору сторони погодили, що в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов`язується надавати комплекс послуг правової допомоги, а замовник приймати та оплачувати їх.
15 січня 2024 року між ТОВ "Регіональна газова компанія" (замовник) та АО "Правовий Альянс" (виконавець) укладено додаткову угоду № 13/1 до Договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 № 300318-1/01/043/18, якою сторони погодили, що виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу в ході здійснення позовної роботи щодо стягнення на користь ТОВ "Регіональна газова компанія" з АТ "Київоблгаз" заборгованості в розмірі 316800, 00 грн та 3 % річних, інфляційних втрат, пені за договором № 07/082-135/19-АДС від 30.09.2019 (далі - справа), в тому числі, забезпечити представництво прав та охоронюваних законом інтересів замовника при розгляді справи.
Вартість послуг та порядок розрахунків визначені у розділі 3 додаткової угоди № 13/1.
Сторони погодили, що вартість послуг, які передують поданню позовної заяви, надаються при складанні та поданні позовної заяви, складанні інших процесуальних документів до суду першої інстанції та під час супроводження справи в суді першої інстанції становить 22 482, 34 грн, які підлягають сплаті замовником на користь виконавця до 31 травня 2024 року (пункт 3.1 додаткової угоди).
Сторони погодили, що за умови прийняття судом першої інстанції рішення на користь замовника, замовник додатково зобов`язується сплатити виконавцю гонорар успіху в розмірі 14 000, 00 грн. Оплата коштів, передбачених цим пунктом, здійснюється протягом 20 календарних днів з дня ухвалення рішення судом першої інстанції (пункт 3.2 додаткової угоди).
26 квітня 2024 року між сторонами Договору про надання правової допомоги № 300318-1/01/043/18 від 30.03.2018 складено та підписано акт про надання послуг згідно з додатковою угодою № 13/1 від 15.01.2024.
Згідно означеного акта, виконавець надав, а замовник прийняв в повному обсязі послуги згідно з додатковою угодою № 13/1 від 15.01.2024 до Договору № 300318-1/01/043/18 від 30.03.2018, загальна вартість яких склала 36 482, 34 грн, зокрема:
22 482, 34 грн за послуги, які надаються згідно п. 3.1 додаткової угоди № 13/1 від 15.01.2024 до Договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 № 300318-1/01/043/18;
14 000, 00 грн гонорару успіху у зв`язку з прийняттям Господарським судом Київської області рішення на користь замовника.
За результатами здійсненого судом аналізу наданих доказів, суд вважає, що їх достатньо для встановлення факту надання позивачу професійної правничої допомоги, отже витрати ТОВ "Регіональна газова компанія" на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.
Водночас, суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 36 482, 34 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При дослідженні наданих позивачем доказів судом встановлено, що 14 000, 00 грн вартості наданих послуг за додатковою угодою № 13/1 від 15.01.2024 до Договору № 300318-1/01/043/18 ві 30.03.2018 становлять гонорар успіху, погоджений пунктом 3.2 додаткової угоди.
З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Позивачем у справі № 911/189/24 не доведено, що витрати на правничу допомогу "гонорар успіху" в сумі 14 000, 00 грн були необхідними та неминучими. Крім того суд вважає, що гонорар успіху є доцільним у тому випадку, коли складність справи викликає сумніви у сторони щодо задоволення її вимог і саме робота адвоката стосовно доведеності правомірності вимог сторони приводить до прийняття позитивного рішення.
Оцінивши те, що справа не є складною, враховуючи критерії реальності і розумності, об`єму проведеної роботи у межах справи, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу відповідають вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, лише в частині фактично наданих послуг в розмірі 22 482, 34 грн, в той час, як гонорар успіху в розмірі 14 000, 00 грн буде вважатися надмірним тягарем, який не доцільно покладати на відповідача.
Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначено вище, рішенням суду по даній справі позов задоволено частково, а відтак в силу приписів частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на правову допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, зокрема в сумі 22 345, 20 грн.
Керуючись статтями 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, су
1. Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/189/24.
3. Відмовити в іншій частині вимог заяви.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Н.Г. Шевчук
Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 11.06.2024