ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 925/384/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий Кролевець О.А., Студенець В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича (далі - приватний виконавець Пилипчук В.Г.)

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 (суддя Кучеренко О.І.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 (колегія суддів: Алданова С.О., Корсак В.А., Шапран В.В.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут"

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "Нафтогаз Трейдинг")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (далі - ТОВ "Черкасигаз збут")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 585 033 070,89 грн.

ВСТУП

1. Перед Верховним судом у цій справі постало питання щодо правомірності дій приватного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка, у свою чергу, не містить найменування стягувача та боржника та їх повних реквізитів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

2. У березні 2021 року ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ "Черкасигаз Збут" про стягнення з відповідача на користь позивача 585 033 070,89 грн заборгованості за рамковим договором купівлі-продажу природного газу від 11.09.2020 №1зб-ЧГЗ та індивідуальними договорами, укладеними між сторонами, у тому числі: 503 877 777,51 грн основного боргу, 14 421 075,71 грн пені, 3 178 323,51 грн 3% річних, 12 307 736,55 грн інфляційних втрат та 51 248 157,61 грн штрафу.

3. Господарський суд Черкаської області ухвалою від 31.01.2022 затвердив мирову угоду, провадження у справі закрив.

Короткий зміст скарги

4. До Господарського суду Черкаської області надійшла скарга ТОВ "Черкасигаз збут" від 06.10.2022 з вимогами про визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука В.Г. щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі № 925/384/21 та скасування вказаної постанови.

5. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова приватного виконавця Пилипчука В.Г. прийнята з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 про затвердження мирової угоди не містить всіх реквізитів виконавчого документа, а саме реквізитів щодо стягувача та боржника, а також не вчинялось жодних із заходів примусового виконання рішень, передбачених ст.10 Закону "Про виконавче провадження", в тому числі й стягнення грошових коштів. Крім того, заявник зазначав, що виконавчим округом приватного виконавця є місто Київ, однак місцезнаходженням боржника є місто Черкаси, а тому, на думку заявника, приватний виконавець Пилипчук В.Г. не міг приймати ухвалу до виконання за критерієм місцезнаходження боржника юридичної особи. При цьому заявник звернув увагу, що стягувачем до заяви про примусове виконання рішення не було додано доказів місцезнаходження майна боржника в місті Києві, а зазначений стягувачем у заяві рахунок відкритий у філії Черкаського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яка знаходиться у місті Черкаси. Заявник також вважав, що строк повного виконання зобов`язання за мировою угодою не настав, а тому відкрити провадження з примусового стягнення можна було лише в частині невиконаного зобов`язання, що становить 2 293 4202,18 грн, а не на всю суму затвердженої мирової угоди. ТОВ "Черкасигаз Збут" додатково зазначило, що приватним виконавцем відкрито провадження також про стягнення штрафу з боржника без судового рішення про стягнення таких санкцій, а також розраховано винагороду виконавця з максимальної суми стягнення (більше 50 млн грн), а не від суми боргу, визначеної стягувачем.

Короткий зміст судових рішень

6. Господарський суд Черкаської області ухвалою від 10.11.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023, скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" на дії приватного виконавця від 22.09.2022 задовольнив повністю.

7. Верховний Суд постановою від 05.07.2023 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 скасував, а справу направив на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

8. Господарський суд Черкаської області ухвалою від 23.08.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024, скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 задовольнив частково; визнав неправомірними дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21; в іншій частині скарги відмовив.

9. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

1) ухвалою Господарського суду Черкаської області суду від 31.01.2022 затверджено мирову угоду, провадження у справі закрито; остання як виконавчий документ не містить найменування стягувача та боржника та їх повних реквізитів (які передбачені ч.1 ст.4 Закону "Про виконавче провадження"), що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу приватним виконавцем без прийняття його до виконання;

2) всупереч зазначеному приватний виконавець виконавчий документ заявнику не повернув, а відкрив виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022; дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження є такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, тобто є неправомірними, а тому скарга ТОВ "Черкасигаз збут" у цій частині підлягає задоволенню;

3) приватний виконавець Пилипчук В.Г. прийняв постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2022 з примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022; враховуючи, що станом на день розгляду скарги постанова приватного виконавця Пилипчука В.Г. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 22.09.2022 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 скасована, у суду відсутні підставі для задоволення скарги у цій частині;

4) щодо доводів про відкриття виконавчого провадження на загальну суму 508 839 960,40 грн, а не на 22 934 202,18 грн (суму заборгованості, яку боржник мав на момент подачі відповідної заяви) та відкриття виконавчого провадження в частині стягнення штрафу у сумі 84 082 774,27 грн: ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до приватного виконавця із заявою, у якій позивач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 на загальну суму, що визначена мировою угодою у розмірі 492 028 143,62 грн; у заяві вказано, що боржником не виконується графік погашення заборгованості і станом на 22.09.2022 він має борг більш ніж два місяці у сумі 22 934 202,18 грн, що є підставою для накладення на нього штрафу в сумі 84 082 774,27 грн, загальний залишок заборгованості боржника у справі №925/384/21 складає 508 839 960,41 грн;

5) зважаючи, що позивач та відповідач добровільно узгодили графік погашення заборгованості, у якому визначено розмір та періодичність платежів, а також процедуру пред`явлення ухвали суду для примусового виконання, на підставі заяви позивача приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження про примусове виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 про стягнення з відповідача усієї суми заборгованості, яка визнана сторонами у мировій угоді у сумі 492 028 143,62 грн;

6) штраф за неналежне виконання мирової угоди передбачений у п.17 мирової угоди та складає 84 082 774,27 грн, строк виконання якого настає разом з виникненням права на примусове виконання рішення суду; оскільки штраф за несвоєчасне здійснення платежів згідно з графіком у розмірі 84 082 774,27 грн є невід`ємною частиною заборгованості за мировою угодою, позивач правомірно включив вказану суму для розрахунку основної заборгованості; отже, оскільки сторони погодили конкретну суму штрафу за невиконання мирової угоди, у виконавця відсутні підстави ставити під сумнів розмір цього штрафу;

7) сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа;

8) питання розміру основної винагороди досліджувалось також під час розгляду Черкаським окружним адміністративним судом адміністративної справи №580/4742/22 за позовом ТОВ "Черкасигаз збут" до приватного виконавця Пилипчука В.Г. про визнання протиправною та скасування постанови.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

10. 15.04.2024 приватний виконавець Пилипчук В.Г. через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024, в якій просить їх скасувати в частині, якою задоволено скаргу, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця повністю.

11. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник зазначає, що під час розгляду скарги на дії приватного виконавця суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права та неправильно застосували норми матеріального права, зокрема неправильно застосували статті 4 (зокрема п.3 ч.1 та п.6 ч.4) та 15 Закону "Про виконавче провадження", статті 192, 193 ГПК.

12. Скаржник, зокрема, вказує:

- ухвала, якою затверджено мирову угоду, яка набрала законної сили, є обов`язковою до виконання та має бути виконана сторонами, або у примусовому порядку;

- мирова угода виконується особами, які її уклали, а у випадку її невиконання вона стає виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню, що також зазначено у п.6 резолютивної частини ухвали, якою затверджено мирову угоду;

- суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили ухвалу та неправильно застосували норми Закону "Про виконавче провадження", не врахували, що в ухвалі, якою затверджено мирову угоду, наявні усі передбачені реквізити боржника та стягувача; зокрема, вказано повні реквізити позивача та відповідача, які відповідно є стягувачем та боржником (із зазначення коду ЄДРПОУ, адреси, тощо); у п.17 ухвали, якою затверджено мирову угоду, вказано, що позивач як стягувач вправі звернутися до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця;

- усі необхідні дані, як того вимагає ст.4 Закону "Про виконавче провадження", були зазначені стягувачем при зверненні до приватного виконавця із заявою про прийняття виконавчого документу до виконання, на підтвердження чого подані відповідні документи, а саме у заяві зазначені всі дані про боржника та стягувача, в тому числі код ЄДРПОУ, адреси;

- суди неодноразово зазначали, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання;

- суд занадто формально застосував ч.4 ст.192 ГПК у відповідності до положень статей 193, 234, 327 ГПК та ст.4 Закону "Про виконавче провадження";

- дії приватного виконавця підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства, так і їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення; суди попередніх інстанцій взагалі не досліджували ані мету звернення зі скаргою, ані дії приватного виконавця як таких, які направлені в першу чергу на забезпечення виконання судового рішення; задоволення скарги (повне або часткове) не призводить до захисту прав боржника, оскільки його права не порушуються самим фактом відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали про затвердження мирової угоди;

- в оскаржуваних рішеннях суди не надали уваги доводам приватного виконавця, що також свідчить про неповне дослідження судами доказів та обставин справи, однобічність розгляду справи.

13. Відзиви на касаційну скаргу не надійшли.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

14. Верховний Суд ухвалою від 02.05.2024 відкрив касаційне провадження у справі №925/384/21, її розгляд призначив у порядку письмового провадження, надав строк для надання відзивів на касаційні скарги до 17.05.2024 та витребував матеріали справи.

15. 13.05.2024 матеріали справи №925/384/21 надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Приватний виконавець Пилипчук В.Г. оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в частині, якою визнано неправомірними дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21.

17. Оскаржувані рішення у цій частині мотивовані тим, що ухвалою Господарського суду Черкаської області суду від 31.01.2022 затверджено мирову угоду, провадження у справі закрито; остання як виконавчий документ не містить найменування стягувача та боржника та їх повних реквізитів (які передбачені ч.1 ст.4 Закону "Про виконавче провадження"), що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу приватним виконавцем без прийняття його до виконання; всупереч зазначеному приватний виконавець виконавчий документ заявнику не повернув, а відкрив виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022; дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження є такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, тобто є неправомірними.

18. Скаржник, зокрема, зазначає, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили ухвалу та неправильно застосували норми Закону "Про виконавче провадження", не врахували, що в ухвалі, якою затверджено мирову угоду, наявні усі передбачені реквізити боржника та стягувача; зокрема, вказано повні реквізити позивача та відповідача, які відповідно є стягувачем та боржником (із зазначення коду ЄДРПОУ, адреси, тощо); усі необхідні дані, як того вимагає ст.4 Закону "Про виконавче провадження", були зазначені стягувачем при зверненні до приватного виконавця із заявою про прийняття виконавчого документу до виконання, на підтвердження чого подані відповідні документи, а саме у заяві зазначені всі дані про боржника та стягувача, в тому числі код ЄДРПОУ, адреси; суди неодноразово зазначали, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

19. Верховний Суд погоджується із доводами скаржника з огляду на таке.

20. Відповідно до частин 1, 4 ст.192 ГПК мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

21. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст.4 цього Кодексу (ч.1 ст.45 ГПК).

22. У свою чергу, судовими рішеннями є, зокрема, ухвали (п.1 ч.1 ст.232 ГПК).

23. Відповідно до ст.234 ГПК ухвала, що викладається окремим документом, складається з, зокрема, вступної частини із зазначенням імен (найменувань) учасників справи; резолютивної частини із зазначенням висновків суду, строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

24. Отже, Господарський суд Черкаської області, затверджуючи мирову угоду ухвалою від 31.01.2022, зазначив у цьому судовому рішенні імена (найменування) учасників справи, як того вимагає ст.234 ГПК.

25. Також, на виконання вимог статей 192 та 234 ГПК Господарський суд Черкаської області в резолютивній частині ухвали від 31.01.2022 зазначив умови мирової угоди, висновки суду, строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

26. Згідно зі ст.326 ГПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

27. Частиною 3 ст.237 ГПК передбачено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

28. Стаття 193 ГПК передбачає, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

29. Зі змісту наведених норм вбачається, що виконання мирової угоди, затвердженої судовим рішенням, яке є обов`язковим до виконання, має здійснюватися особами, які її уклали, тобто позивачем - ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" та відповідачем - ТОВ "Черкасигаз Збут", інформація про яких зазначена у тексті (умовах) мирової угоди.

30. Згідно з ч.1 ст.4 Закону "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

31. Статтею 15 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

32. У п.6 ч.4 ст.4 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

33. Суди попередніх інстанцій дійшли висновків про те, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 про затвердження мирової угоди як окремий процесуальний документ не містить найменування стягувача та боржника та їх повних реквізитів.

34. Суд апеляційної інстанції зазначив, що процесуальне питання зазначення судом в резолютивній частині ухвали умов укладеної сторонами мирової угоди згідно приписів ч.4 ст.192 ГПК, не є тотожними процесуальному питанню змісту ухвали суду про затвердження мирової угоди та її відповідності, як окремого процесуального документа, що є виконавчим документом, вимогам до виконавчого документа згідно положень статей 193, 234, 327 ГПК, ст.4 Закону "Про виконавче провадження".

35. Верховний Суд у постанові від 22.08.2018 у справі №471/283/17-ц зробив висновок, що згідно з частинами 1 та 2 ст.18 Закону "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 ч.3 ст.18 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

36. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №219/7439/14-ц, від 08.05.2019 у справі №813/2125/16, а також у постанові від 11.12.2019 у справі №487/3774/16-ц, де Верховний Суд послався на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21.05.2014 у справі №6-45цс14.

37. Верховний Суд України у постанові від 21.05.2014 у справі №6-45цс14 зазначив, що вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч.1 ст.18 Закону "Про виконавче провадження", якою передбачено, що: "потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п.6 ч.1 ст.26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст.18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним". Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 у справі №6-62цс14.

38. Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №639/2561/18-ц, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі.

39. Верховний Суд у справі №639/2561/18-ц зазначив, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що відсутність у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа, та дійшов правильного висновку, що дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону "Про виконавче провадження", у зв`язку із відсутністю у виконавчому документі реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта боржника, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

40. Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд у цій справі доходить висновку, що хоча ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 про затвердження мирової угоди як окремий процесуальний документ дійсно не містить найменування стягувача та боржника та їх повних реквізитів, однак з її змісту чітко вбачається, хто повинен виконувати мирову угоду, тобто хто фактично є стягувачем та боржником за виконавчим документом.

41. У зв`язку із цим Верховний Суд вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука В.Г. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

42. Верховний Суд неодноразово зазначав, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

43. Натомість застосований судами в оскаржуваних рішеннях підхід до застосування норм права є надміру формальним, порушує права стягувача та не сприяє виконанню судових рішень, що є складовою частиною судового розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

45. Згідно з ч.1 ст.311 ГПК суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

46. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про задоволення касаційної скарги скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції в оскаржувані частині та ухвалення у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

Судові витрати

47. Згідно з ч.14 ст.129 ГПК якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

48. Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ст.344 ГПК).

49. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та ухвалення нового рішення, відповідно до якого у задоволенні скарги на дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. відмовлено повністю, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних (2 481 грн та 2 684 грн) та касаційних (2 684 грн та 2 422,40 грн) скарг приватного виконавця Пилипчука В.Г. та апеляційних скарг ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" (2 481 грн та 2 684 грн) покладаються на ТОВ "Черкасигаз збут".

50. При цьому, при розподілі витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги приватного виконавця Пилипчука В.Г. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024, підлягають врахуванню положення ч.3 ст.4 Закону "Про судовий збір".

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 у справі №925/384/21 в частині про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 та визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

3. Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 на дії приватного виконавця.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (18000, місто Черкаси, Вулиця Громова, будинок 142, ) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича (01054, місто Київ, вулиця Дмитрівська, 35 В, РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг у розмірі 5 165 (п`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн 00 коп. та за подання касаційних скарг у розмірі 5 106 (п`ять тисяч сто шість) грн 40 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (18000, місто Черкаси, Вулиця Громова, будинок 142, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, Вулиця Шолуденка, будинок 1, ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг у розмірі 5 165 (п`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн 00 коп.

6. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді О. Кролевець

В. Студенець