ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.06.2024 Справа № 917/1177/15(917/461/15)

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" від 08.05.2024, б/н (вх. № 6452 від 09.05.2024) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року у справі № 917/461/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", вул.Лучанська, 1Б, с.Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область, 37022;

до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", вул. Мечникова, 3, м. Київ, 01601;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Валентина Григорівна, проспект Дмитра Яворницького, буд. 59а, оф. 35, м. Дніпро, 49000; РНОКПП НОМЕР_1

2. Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, вул. Артема, 73, м. Київ, 04053; 5

про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,

За участю представників:

від заявника - Левченко Ю.В., довіреність від 22.12.2021 № 215, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3751 від 02.07.2018

В судовому засіданні суд постановив вступну та резолютивну частини даної ухвали суду відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України та повідомив, що повний текст ухвали буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин ухвали.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/461/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (далі - ТОВ "Луксор-УТР") до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (далі - ПАТ "Банк Кредит Дніпро") про визнання виконавчих написів №112, 115,116,126,124,121, 123,113 від 30.01.2015, вчинених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. такими, що не підлягають виконанню.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено. Визнано виконавчі написи №112, 115,116,126,124,121, 123,113 від 30.01.2015, вчинені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. такими, що не підлягають виконанню. Присуджено до стягнення з ПАТ "Банк Кредит Дніпро" на користь ТОВ "Луксор-Агро" (ТОВ "Полтава-Агро") 1 218,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 залишено без змін.

09.05.2024 до суду через систему "Електронний суд" від АТ "Банк Кредит Дніпро" надійшла заява від 08.05.2024, б/н (вх. № 6452 від 09.05.2024) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року по справі №917/461/15.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи №917/461/15 (у зв"язку зі звільненням судді ОСОБА_1 ) справу та заяву про роз"яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 по справі №917/461/15 передано на розгляд судді Тимощенко О.М.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.05.2024 (суддя Тимощенко О.М.) зазначену заяву прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.05.2024 (суддя Тимощенко О.М.) постановлено матеріали справи № 917/461/15 та заяву АТ "Банк Кредит Дніпро" від 08.05.2024, б/н (вх. № 6452 від 09.05.2024) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 року передати для розгляду в межах справи № 917/1177/15 про банкрутство ТОВ "Луксор-УТР", яка розглядається Господарським судом Полтавської області (а.с. 67-71 т. 4).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу № 917/461/15 та заяву АТ "Банк Кредит Дніпро" передано на розгляд судді Ореховській О.О., справі присвоєно номер - № 917/1177/15(917/461/15).

Згідно ухвали від 27.05.2024 суддя Ореховська О.О. прийняла заяву АТ "Банк Кредит Дніпро" про роз`яснення рішення у справі № 917/461/15 до свого провадження. Розгляд зазначеної заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.06.2024, запропоновано ліквідатору ТОВ "Луксор-УТР" Авраменку І.М. та учасникам у справі надати суду до 04.06.2024 письмові пояснення, в яких викласти свою позицію щодо заяви АТ "Банк Кредит Дніпро".

Зазначена ухвала суду надіслана АТ "Банк Кредит Дніпро" та ліквідатору ТОВ "Луксор-УТР" Авраменку І.М. в їх електронні кабінети у системі ЄСІТС і була доставлена 28.05.2024 о 12:48, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа (а.с. 86-88 т. 4). Решті учасникам у справі вказана ухвала суду була направлена у паперовій формі засобами поштового зв"язку за їх місцезнаходженням, наявним в матеріалах справи.

Учасники у справі письмові пояснення по суті заяви АТ "Банк Кредит Дніпро" про роз`яснення рішення у справі № 917/461/15 не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом вирішення спору у справі № 917/419/19 було дослідження встановлення законності вчинення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. виконавчих написів шляхом звернення стягнення на належне ТОВ "Луксор-АГРО" нерухоме майно, що знаходиться за адресою Полтавська область, Лохвицький район, с. Вирішальне, вул. Комарова, 1г.

Рішенням Господарського суду від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 (суддя Іваницький О.Т.), залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.07.2015, позов ТОВ "Луксор-УТР" задоволено. Визнано виконавчі написи №112, 115,116,126,124,121, 123,113 від 30.01.2015, вчинені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. такими, що не підлягають виконанню. Присуджено до стягнення з ПАТ "Банк Кредит Дніпро" на користь ТОВ "Луксор-Агро" (ТОВ "Полтава-Агро") 1 218,00 грн. судового збору.

При прийнятті зазначеного рішення суд виходив з того, при вирішенні спорів, предметом яких є встановлення законності вчинення виконавчого напису нотаріусом шляхом звернення стягнення на майно, принциповим вважається встановлення судом факту безспірності заборгованості.

Судами встановлено, що станом на час вчинення спірного виконавчого напису заборгованість позивача перед відповідачем не була безспірною, оскільки дана заборгованість на той час була предметом судового спору в межах справи №201/14097/14-ц, яка розглядалася Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ, що вже само по собі свідчить про існування саме спору (а не без спірності вимог відповідача).

З огляду на наведене, суди дійшли до висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчих написів не переконався належним чином у без спірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України "Про нотаріат", пункту 284 Інструкції та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Беручи до уваги вищенаведене, суди дійшли до висновку про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

09.05.2024 до господарського суду надійшла заява АТ "Банк Кредит Дніпро" від 08.05.2024, б/н (вх. № 6452 від 09.05.2024) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 по справі № 917/461/15.

В обґрунтування поданої зави АТ "Банк Кредит Дніпро" зазначає слідуюче.

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/461/15 за позовом ТОВ "Луксор-УТР" ПАТ "Банк Кредит Дніпро" про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

15.08.2018 найменування банку змінено на з Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" (АТ "Банк Кредит Дніпро").

05.05.2015 господарський суд прийняв рішення у справі № 917/461/15 про задоволення позову ТОВ "Луксор-УТР", визнав такими, що не підлягають виконанню виконавчі нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015, вчинені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г.

Вищевказані виконавчі написи перебували на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства України.

В подальшому рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 у справі № 917/457/15 було задоволено позов ПАТ "Банк Кредит Дніпро" про звернення стягнення на предмети іпотеки та застави шляхом визнання власності, тобто, судом було визнано право власності за ПАТ "Банк Кредит Дніпро" на майно, що пропонувалося до стягнення за виконавчими написом нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015.

Також, заявник зауважує, що відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2016, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка P.O., власником нерухомого майна, яке пропонувалося до стягнення за виконавчими написами нотаріуса від 30.01.215, є ПАТ "Банк Кредит Дніпро", .

Відповідно до п. 4 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 08.03.2011), виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На виконання рішенням Господарського суду від 05.05.2015 у справі № 917/461/15, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 31.08.2015 на підставі п. 4 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 08.03.2011), виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих написів № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015, які видані приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г., у зв`язку з їх скасуванням в судовому порядку.

Згідно п. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції від 08.03.2011) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Таким чином, на думку АТ "Банк Кредит Дніпро" , на підставі зазначеної норми Закону та рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен був вилучити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записи про арешти майна, що були зареєстровані у межах виконавчих проваджень з виконання виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015. Проте, як зазначає заявник, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України цього не зробив і як вбачається з його листів від 05.02.2024 (копії додаються) не розуміє, що зняття арешту має бути здійснено на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15, що, на думку заявника, свідчить про те, що вказане рішення суду є неясним, не чітким та незрозумілим.

На підставі зазначеного, АТ "Банк Кредит Дніпро" просить суд роз`яснити рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 таким чином, що у зв`язку з визнанням виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015 не підлягають виконанню, необхідно скасувати всі арешти, що були накладені межах виконавчих проваджень щодо виконання виконавчих написів нотаріуса № 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015 з виключенням Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Суд, проаналізувавши приписи процесуального законодавства та дослідивши наявні обставини, приходить до висновку стосовно відсутності підстав для задоволення заяви ПАТ "Банк Кредит Дніпро" про роз`яснення рішеня з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду; якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення; роз`яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не змінене й не скасоване на момент звернення по його роз`яснення; в іншому разі господарський суд відмовляє в його роз`ясненні, а якщо рішення змінено чи скасовано в певній частині, - роз`яснює його в тій частині, в якій рішення залишено без змін, а в решті відмовляє у роз`ясненні.

В ухвалі про роз`яснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконання рішення.

Отже, в кожному конкретному випадку порядок виконання рішення суду визначається виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення у справі, суд тим самим усуває неясності цього судового рішення, опираючись на норми законодавства та фактичні обставини справи, які були застосовані судом при винесенні такого рішення.

Разом з тим, правове обґрунтування прийняття рішення судом, що зазначається у мотивувальній частині рішення, та правові наслідки, пов`язані з виконанням судового рішення, не можуть бути предметом роз`яснення відповідно до вимог ст. 245 Господарського процесуального кодексу України. Роз`яснення ж порядку застосування норм законодавства в розумінні наведених статей закону, виходячи з приписів цих норм, теж не допускається.

Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду (відповідна правова позиція викладена також у постанові Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 у № 917/419/19).

В обґрунтування заяви про роз"яснення рішення заявник зазначає, що на підставі приписів ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" та рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен був вилучити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна записи про арешти майна, що були зареєстровані у межах виконавчих проваджень з виконання виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015. Проте, як зазначає заявник, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України цього не зробив і як вбачається з його листів від 05.02.2024 (копії додаються) не розуміє, що зняття арешту має бути здійснено на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15, що, на думку заявника, свідчить про те, що вказане рішення суду є неясним, не чітким та незрозумілим.

У зв"язку з чим заявник просить суд роз`яснити рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 таким чином, що у зв`язку з визнанням виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015 не підлягають виконанню, необхідно скасувати всі арешти, що були накладені межах виконавчих проваджень щодо виконання виконавчих написів нотаріуса № 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015 з виключенням Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

З наведеного вбачається, що заява АТ "Банк Кредит Дніпро" про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 у справі № 917/461/15 не стосується неточностей формулювань рішення суду, не доводить неясність судового акта, рівно як неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків. А викладене в заяві питання зводиться фактично до оскарження бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції щодо незняття арештів в межах виконавчого провадження щодо виконання виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015.

Суд зауважує, що обставини, на які посилається АТ "Банк Кредит Дніпро" у заяві про роз`яснення рішення суду від 05.05.2015 у справі № 917/461/15, стосуються безпосереднього бездіяльності державного виконавця при виконанні виконавчих написів нотаріуса № 112, 115, 116, 126, 124, 121, 123, 113 від 30.01.2015, що полягає у незнятті ним при закритті виконавчого провадження арештів з майна боржника. Зазначені обставини. зокрема, є підставою для звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Отже, порушене заявником питання виходить за межі правового регулювання ст. 245 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, у задоволенні заяви АТ "Банк Кредит Дніпро" від 08.05.2024, б/н (вх. № 6452 від 09.05.2024) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 по справі № 917/461/15 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234,235, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" від 08.05.2024, б/н (вх. № 6452 від 09.05.2024) про роз`яснення рішення Господарського суду Полтавської області від 05.05.2015 по справі № 917/461/15.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями)) та підлягає оскарженню в порядку та строки статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.06.2024

Суддя О. О. Ореховська