ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/102/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ягоди України»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП»

3) гр. ОСОБА_1

4) гр. ОСОБА_2

про солідарне стягнення 7 508 876,54 грн

Учасники судового процесу:

від позивача: Мікайилов Р.Р.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від відповідача-4: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ягоди України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофермер», гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 про солідарне стягнення 7 508 876,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 умов договору про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022, відповідачем-2 договору поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022, відповідачем-3 договору поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022, відповідачем-4 договору поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П3 від 06.06.2022, в частині повернення кредитних коштів. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідачів про солідарне стягнення 7 499 876,54 грн простроченої заборгованості по кредиту, 9 000,00 грн простроченої заборгованості по комісії.

З метою визначення підсудності справи та адрес-місцезнаходження відповідачів фізичних осіб, 16.01.2024 судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/102/24. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Надано відповідачам строк для подачі відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Призначено підготовче засідання у справі на 15.02.2024.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення відповідача-1 та відповідача-2 про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням відсутності у відповідачів зареєстрованого електронного кабінету, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.01.2024 була направлена відповідачу-1 та відповідачу-2 на їх адреси-місцезнаходження, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: відповідачу-1 на адресу: вул. Західна, буд. 10, офіс 1, м. Ірпінь, Бучанський р-н, Київська обл., 08200; відповідачу-2 на адресу: вул. Травнева, буд. 20, с. Руликів, Васильківський р-н, Київська обл., 08648.

Однак, поштове відправлення, адресоване відповідачу-1, повернулось на адресу Господарського суду Київської області 06.02.2024 з відміткою працівника поштової установи на довідці Ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Поштове відправлення, адресоване відповідачу-2, повернулось на адресу Господарського суду Київської області 12.02.2024 із відміткою працівника поштової установи на довідці Ф.20 «адресат відмовився».

Крім того, з метою повідомлення відповідача-3 та відповідача-4 про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.01.2024 була направлена відповідачу-3 та відповідачу-4 на їх адреси-місцезнаходження, зазначені у відповідях з Єдиного державного демографічного реєстру № 407951 та № 407954 від 16.01.2024, копії яких наявні в матеріалах справи.

Зазначене вище поштове відправлення було вручено відповідачу-3 07.02.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 390.

Водночас, поштове відправлення, адресоване відповідачу-3, повернулось на адресу Господарського суду Київської області 06.02.2024 із відміткою працівника поштової установи на довідці Ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Наразі суд зазначає, що відповідно до частин 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пп. 3-5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Поштові картки, листи з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані (реєстровані) листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з повідомленням про їх вручення згідно із законодавством (п. 8 та п. 15 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду (пункт 83 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, уразі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» або реєстрованого поштового відправлення з позначкою «Адміністративна послуга» такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати». Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно. Невручені міжнародні поштові відправлення надсилаються до місця міжнародного поштового обміну, з якого вони були одержані.

Виходячи з аналізу положень ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 8, 15, 83, 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти або відомостей про зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі Електронного суду, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий документ повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду. Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Крім того суд наголошує на тому, що суд, з метою належного повідомлення відповідачів про розгляд справи судом, протягом розгляду справи направляв на адреси-місцезнаходження відповідачів відповідні ухвали-повідомлення.

З урахуванням зазначеного вище, Господарський суд Київської області зазначає, що судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи судом, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 17.01.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

15.02.2024 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Сокуренко Л.В. у відрядженні з 14.02.2024 до 18.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.02.2024 призначено підготовче засідання у справі № 911/102/24 на 29.02.2024.

З метою повідомлення сторін про дату та час призначеного підготовчого засідання, ухвала суду від 12.02.2024 була направлена позивачу в його електронний кабінет, а відповідачам на їх адреси-місцезнаходження.

28.02.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника гр. ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

29.02.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про зміну найменування відповідача, в якому позивач просить суд замінити найменування відповідача у справі № 911/102/24 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофермер» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП».

29.02.2024 у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача-3. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином. Суд оглянув оригінали доказів, долучених до позовної заяви.

У підготовчому засіданні 29.02.2024 суд розглянув клопотання позивача про заміну найменування відповідача, протокольно його задовольнив та постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням зміненого найменування відповідача-2.

Також у підготовчому засіданні 29.02.2024 суд дослідив відзив відповідача-1 та встановив, що останній не містить доказів направлення сторонам. У зв`язку із чим у підготовчому засіданні судом було надано відповідачу-3 час направити відзив на позов сторонам та докази направлення подати до суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.02.2024 відкладено підготовче засідання у справі № 911/102/24 на 21.03.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час наступного підготовчого засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 29.02.2024 та направлено останню сторонам.

05.03.2024 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/102/24 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «УКРГАЗБАНК» про забезпечення позову.

21.03.2024 у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача-3 та надали пояснення по справі. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 21.03.2024 представник позивача клопотав про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви учасникам справи. Суд протокольно задовольнив клопотання позивача та долучив докази направлення до матеріалів справи.

Також у підготовчому засіданні 21.03.2024 суд протокольно не прийняв відзив відповідача-3 до розгляду у зв`язку із тим, що станом на 21.03.2024 відповідач не надав суду докази направлення відзиву учасникам справи (з урахуванням того, що в попередньому підготовчому засіданні 29.02.2024 відповідачу-3 був наданий час для усунення зазначеного недоліку).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2024 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/102/24 до судового розгляду по суті на 18.04.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час призначеного судового засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 21.03.2024 та направлено останню сторонам.

18.04.2024 в судове засідання з`явився представник позивача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 18.04.2024 судом оголошено про відкриття розгляду справи по суті та про його початок. Водночас, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2024, з огляду на неявку представників відповідачів в перше судове засідання, відкладено судове засідання у справі № 911/102/24 на 08.05.2024, про що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час призначеного судового засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 18.04.2024 та направлено останню відповідачам.

08.05.2024 в судове засідання з`явились представники позивача та відповідача-3. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 18.04.2024 представники сторін виступили з вступними промовами, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. У свою чергу відповідач-3 проти задоволення позовних вимог заперечував, наголошуючи на тому, що гр. ОСОБА_1 договір поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022 не укладала та підписувала.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.05.2024 відкладено судове засідання у справі № 911/102/24 на 29.05.2024 перед з`ясуванням обставин справи та перевіркою їх доказами, про що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час призначеного судового засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 10.05.2024 та направлено останню відповідачам.

29.05.2024 до суду від представника відповідача-3 надійшло клопотання про перенесення судового засідання у справі № 911/102/24 на іншу дату, в якому представник відповідача зазначив, що не має змоги бути присутнім в судовому засіданні, оскільки представляє інтереси відповідача у Печерському районному суді міста Києва у справі № 757/23819/21-ц, де засідання у справі призначено на 29.05.2024 о 14:00.

29.05.2024 в судове засідання з`явився представники позивача. Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача-3 про перенесення судового засідання заперечував з посиланням на той факт, що дата судового засідання 29.05.2024, була погоджена з представником відповідача-3 в попередньому судовому засіданні, а зазначене клопотання про перенесення судового засідання свідчить про зловживання процесуальними правами щодо затягування розгляду справи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 29.05.2024 суд розглянув подане представником відповідача-3 клопотання про перенесення судового засідання у справі № 911/102/24 на іншу дату, та дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на ненадання представником відповідача-3 жодних доказів на підтвердження відомостей, викладених у вказаному клопотанні.

29.05.2024 в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 06.06.2022 між позивачем та ТОВ «ТД «Ягоди України» було укладено договір про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ, на виконання умов якого позивач надав позичальнику кредит в загальному розмірі 7 554 395,08 грн. Крім того, як зазначив позивач, з метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору, між позивачем та ТОВ «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП» було укладено договір поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022, між позивачем та гр. ОСОБА_1 було укладено договір поруки договору поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022, а також між позивачем та гр. ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П3 від 06.06.2022, за умовами яких поручителі зобов`язались перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Проте, за ствердженням позивача, зобов`язання за договором №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022 позичальник належним чином не виконав, у зв`язку із чим загальна сума заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором станом на 19.11.2023 складає 7 508 876,54 грн, з якої: 7 499 876,54 грн простроченої заборгованості по кредиту та 9 000,00 грн простроченої заборгованості по комісії. Враховуючи неналежне виконання відповідачем-1 умов договору про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АК «УКРГАЗБАНК» №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022, відповідачем-2 договору поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022, відповідачем-3 договору поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022 та відповідачем-4 договору поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П3 від 06.06.2022 в частині повернення кредитних коштів, позивач звернувся до суду із даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів 7 499 876,54 грн простроченої заборгованості по кредиту та 9 000,00 грн простроченої заборгованість по комісії.

Щодо неявки представників відповідачів в судове засідання суд зазначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзиви на позов, а відтак не скористались наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.05.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ягоди України» (далі позичальник, відповідач-1) укладено договір про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ (далі договір про приєднання), відповідно до преамбули якого, у зв`язку з приєднанням позичальника до Правил надання клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» (далі Правила), позичальник в повному обсязі акцептує Правила (оферту, що розміщена на сайті http://www.ukrgasbank.com), з яким позичальник ознайомився, погоджується та зобов`язується виконувати, та на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України укладає з банком договір про приєднання на наступних умовах.

Відповідно до п. 1 вказаного правочину, загальний ліміт кредитної лінії 7 500 000,00 грн.

Пунктом 2 договору про приєднання передбачено, що кредитна лінія відкривається з 06.06.2022 по 05.06.2023 (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до договору про приєднання).

За змістом п. 3 договору про приєднання, позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку 2 до договору приєднання.

Цільове використання (мета) кредитних коштів: на поповнення обігових коштів (п. 4 договору про приєднання).

Пунктом 5 договору про приєднання визначено, що кредитні кошти надаються банком позичальнику на підставі письмової заяви на отримання кредиту позичальника відповідно до додатку № 1 до Правил в паперовій формі або у електронній формі, що направлена засобами КІБ/СЕД в межах невикористаного залишку ліміту кредитної лінії згідно з графіком зменшення ліміту кредитної лінії окремими траншами та отримання погодження від Фонду розвитку підприємництва щодо надання гарантії за зобов`язаннями позичальника по договору про надання кредиту, шляхом: - перерахування на поточний рахунок Позичальника в національній валюті № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

Надання банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви позичальника в паперовій формі або у електронній формі, що направлена засобами КІБ/СВД та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви позичальника.

Надання заяви щодо видачі кредиту може бути здійснено у електронній формі засобами КІБ/СЕД (за умови підключення позичальника). При цьому позичальник беззаперечно надає свою згоду та підтверджує, що надання заяви засобами КІБ/СВД та підписання її електронними підписами (кваліфікованим ЕП чи удосконаленим ЕП) уповноваженими(ою) особами(ою) позичальника прирівнюється до документів, наданих в письмовій формі та скріплених власноручними підписами уповноважених(ної) особи позичальника і відбитком печатки (за наявності).

Після отримання позичальником повної суми кредиту в межах ліміту кредитної лінії, встановленого в п. 1 цього договору про приєднання, подальше кредитування в межах строків та в межах сум ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення позичальником частини або всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

Надання банком кредитних коштів за цим договором про приєднання здійснюється за умови: - сплати позичальником відповідних комісій банку, термін сплати яких настав, згідно з тарифами до цього договору про приєднання; - виконання вимог п. 10 цього договору про приєднання щодо забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту; - дотримання позичальником інших зобов`язань відповідно до пункту 11 цього договору про приєднання.

Відповідно до п. 7 договору про приєднання, за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором про приєднання, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту, встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором про приєднання, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі: - компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла компенсаційна процентна ставка; - базової процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла базова процентна ставка.

Пунктом 10.1 договору про приєднання визначено, що у забезпечення зобов`язань за договором про надання кредиту прийнято: - поруку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ); - поруку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофермер» (); - поруку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 ); - гарантію Фонду розвитку підприємництва в сумі 6 000 000,00 грн, що складає 80% від ліміту кредитування за цим договором про надання кредиту.

Згідно з п. 11 договору про приєднання, позичальник зобов`язується, зокрема: - протягом строку дії договору про надання кредиту самостійно надавати банку документи, що визначають (підтверджують) платоспроможність позичальника, зокрема інформацію про свою фінансово-господарську діяльність (підп. 11.1); - на вимогу банку у випадках, передбачених п. 4.3.3 Правил та/або договорами забезпечення, зазначеними в п. 10.1 цього договору про приєднання, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та можливі пені, штрафи (підп. 11.8).

Відповідно до п. 12 договору про приєднання, тарифи та кредитні операції наведені у додатку 2 до цього договору про приєднання.

За змістом п. 13 договору про приєднання, з підписанням договору про приєднання позичальник надає банку доручення здійснювати договірне списання коштів з поточного(их) рахунку(ів) позичальника в національній та іноземній валютах, банківських металах, а саме: списувати на користь банку з поточного(их) рахунку(ів) позичальника.

Пунктом 14 договору про приєднання передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами постачальник здійснює на рахунок в національній валюті № НОМЕР_4 відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

Згідно з п. 15 договору про приєднання, позичальник сплачує комісії банку у розмірах, у порядку та в строки, визначені тарифами (додаток 2 до договору приєднання). У разі, якщо останній день для сплати комісій припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Додатком 1 до договору про приєднання є графік зменшення ліміту кредитування, відповідно до пункту 1 якого даний графік є невід`ємною частиною договору про приєднання.

Відповідно до п. 2 додатку 1, позичальник зобов`язується виплатити банку всю суму кредиту відповідно до наступного графіку: 1. період дії ліміту з 06.06.2022 по 15.04.2023 діючий ліміт кредитної лінії в сумі 7 500 000,00 грн; 2. період дії ліміту з 16.04.2023 по 15.05.2023 діючий ліміт кредитної лінії в сумі 5 000 000,00 грн; 3. період дії ліміту з 16.05.2023 по 05.06.2023 діючий ліміт кредитної лінії в сумі 2 500 000,00 грн.

Додатком 2 до договору про приєднання є тарифи банку, відповідно до змісту якого:

1. За управління кредитними коштами, в частині встановлення ліміту кредитної лінії тариф встановлюється у розмірі 0,75% від ліміту кредитування, визначеного в п. 1 цього договору про приєднання без ПДВ. Сплата комісії здійснюється одноразово, в день укладення кредитного договору в національній валюті на рахунок UA0008508 в гривні відкритий в банку;

2. За управління кредитними коштами, в частині обслуговування позичкового рахунку тариф встановлюється у розмірі 0,06% загального ліміту кредитної лінії, визначених п. 1 цього договору про приєднання для перших 12 місяців дії кредитного договору без ПДВ. Сплата здійснюється щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, в день достроково розірвання кредитного договору, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту (у випадку, якщо дата дострокового погашення заборгованості, здійснюється протягом перших 12-ти місяців дії договору) на рахунок UA0008508 в гривні відкритий в банку. У разі, якщо останній день для сплати комісії за управління кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Додатком 3 до договору про приєднання є довідка про відкриті поточні/вкладні (депозитні) рахунки, про надходження грошових коштів на рахунки позичальника, відкриті в банках, кредити банків, надані позичальнику, отримані позики відпущені облігації, позабалансові та інші зобов`язання позичальника кредитного характеру. Додатком 4 до договору про приєднання є довідка про структури доходів. Додатком 5 до договору про приєднання є довідка про установі документи та органи управління. Додатком 6 до договору про приєднання є довідка щодо періодичності надання фінансової звітності.

В матеріалах справи наявні Правила надання клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» (далі Правила), до яких позичальник приєднався, підписавши договір про приєднання.

Відповідно до п. 1 Правил, ці правила регулюють відносини, яки виникають між банком та позичальником протягом строку дії договору про надання кредиту.

Згідно з пп. 2, 3 Правил, підписанням договору про приєднання позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами Правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до Правил та отримання кредиту на умовах, визначених у Правила та договорі про приєднання. Приєднуючись до Правил позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених договором про надання кредиту.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що банк надає позичальнику кредитні кошти/відкриває кредитну лінію у розмірі та на умовах, визначених договором про надання кредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити комісії та проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту.

Основні умови кредитування зазначаються в договорі про приєднання (п. 2.3 Правил).

За змістом п. 2.6 Правил, погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок, вказаний в договорі про приєднання згідно графіку погашення кредиту/графіку зниження ліміту, який є додатком до договору про приєднання. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. У разі надходження платежів від позичальника у встановлені договором по надання кредиту строки, суми непогашених у строк платежів наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатись право на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. 2.17 цих Правил.

Відповідно до п. 2.7 Правил, нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного договором про приєднання, здійснюються на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору про надання кредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в яком3 відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, відповідно до п. 5.4.2 цих Правил.

Згідно з п. 2.8 Правил, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п. 2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п. 14 договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 2.10 цих Правил.

У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. 2.17. цих Правил.

Пунктом 2.13 Правил передбачено, що позичальник сплачує комісії банку. Комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені тарифами, які наведені в додатку 2 до договору про приєднання.

У разі, якщо тарифами за видачу банком відповідної довідки передбачено, що сплата комісії здійснюється в день видачі банком такої довідки фактичне надання банком довідки здійснюється лише після сплати позичальником зазначеної комісії. У разі якщо останній день для сплати комісій припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Банк здійснює нарахування комісій відповідно до умов договору про надання кредиту в межах строку кредитування за ним, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, що визначений в п. 5.4.2 Правил.

За змістом п. 2.16 Правил, за наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит, сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочені проценти за користування кредитними коштами (якщо буде мати місце прострочення); 3) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові комісії; 5) строкові проценти за користування кредитними коштами; 6) строкова заборгованість за основним боргом.

Штрафи, пені, платежі позичальника згідно п. 5.4 цих Правил (у разі виникнення), які підлягають сплаті за порушення умов договору про надання кредиту, сплачуються позичальником окремо, на вимогу банку. Отримані від позичальника грошові кошти банк направляє на відповідні рахунки в день їх зарахування. Приєднуючись до Правил, позичальник надає банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості позичальника за договором про надання кредиту. Банк інформує позичальника у письмовій формі на його запит про застосовану черговість погашення заборгованості. Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги. Сторони встановлюють, що банк має право самостійно зараховувати кошти, які направлені Позичальником на погашення заборгованості, згідно встановленої черговості, або змінювати черговість погашення, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок по відповідних рахунках.

Відповідно до п. 2.17 договору, з підписанням договору про приєднання позичальник надає банку доручення здійснювати договірне списання коштів з поточного(их) рахунку(ів) позичальника в національній та в іноземних валютах, банківських металах, що відкриті або будуть відкриті позичальником у банку, будь-яку заборгованість позичальника перед банком, що виникла відповідно до умов договору про надання кредиту, в тому числі суму заборгованості за Кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісіями, платежі відповідно до п. 5.4 цих Правил, всіх обґрунтованих та документально підтверджених витрат понесених Банком під час виконання умов договору про надання кредиту, у випадку порушення позичальником умов договору про надання кредиту.

Пунктом 4.1 Правил передбачено, що банк зобов`язується, зокрема з урахуванням умов, встановлених положенням цих Правил, видати кредит в сумі, визначеній в договорі про приєднання виключно після оплати позичальником комісій та у розмірі та в порядку, передбаченому договором про надання кредиту.

Пунктом 4.2 Правил визначено, що позичальник зобов`язується, зокрема: - своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені договором про приєднання, повернути отриману суму кредиту; - своєчасно та в повному обсязі, на умовах і в порядку, передбаченому договором про надання кредиту, сплачувати проценти за користування кредитним коштами та комісії, платежі відповідно до п. 5.4 цих Правил, а також суми передбачених договором про надання кредиту штрафних санкцій та відшкодувати будь-які документально підтверджені та обґрунтовані витрати банку. Відшкодування банку витрат є базою оподаткування, на яку нараховується податок на додану вартість (ПДВ) у загальновстановленому порядку за ставкою 20% у відповідності до норм чинного податкового законодавства України. Сума нарахованого ПДВ включається до письмової вимоги банку про відшкодування витрат.

За змістом підп. 4.3.3 Правил, банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених договором про надання кредиту.

Згідно з пп. 10.1-10.5 Правил, укладаючи договір про надання кредиту позичальник погоджується, що банк має право в будь-який час в односторонньому порядку вносити зміни до Правил, шляхом офіційного опублікування тексту таких змін на сайті банку не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до набрання чинності цими змінами. З моменту набрання чинності зміни до Правил є обов`язковими для виконання сторонами. У випадку укладання договору про надання кредиту до набрання чинності змін до Правил, але після їх офіційного опублікування банком, Позичальник вважається таким, що своєчасно повідомлений про внесення змін до Правил та їх зміст. Сторони домовляються, що позичальник безумовно приймає на себе ризики та обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність повідомлень банку про внесення змін до Правил на сайті банку. Зміни до Правил є погодженими позичальником (відповідно до частини третьої статті 205 Цивільного кодексу України), якщо до дати, з якої вони набувають чинності, позичальник у визначений Правилами спосіб не повідомить банк про свою незгоду із запропонованими змінами до Правил. Сторони домовляються, що у випадку незгоди позичальника із запропонованими змінами до Правил, позичальник має право звернутися до банку до дати набрання чинності змін до Правил з письмовою заявою про розірвання договору про надання кредиту (в тому числі направити її за допомогою СЕД), при цьому позичальник зобов`язаний в повному обсязі погасити будь-яку наявну заборгованість за договором про надання кредиту.

У пункті 10.6 Правил сторони домовляються, що у разі виникнення необхідності внесення змін до умов кредиту, такі зміни вносяться за згодою сторін, шляхом укладання додаткових угод до договору про надання кредиту.

Відповідно до п. 10.7 Правил, договір про надання кредиту діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

З матеріалів справи також вбачається, що 06.06.2022, з метою забезпечення належного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором про приєднання, між банком та поручителями було укладено три договори поруки, а саме:

- договір поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022 (далі договір поруки-1), укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофермер» (наразі Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП») (далі поручитель, відповідач-2);

- договір поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022 (далі договір поруки-2), укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (кредитор) та ОСОБА_1 (далі поручитель, відповідач-3);

- договір поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П3 від 06.06.2022 (далі договір поруки-3), укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (кредитор) та ОСОБА_2 (далі поручитель, відповідач-4).

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки, поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, (далі по тексту кредитний договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 05.06.2023:

- повернути кредит у розмірі 7 500 000,00 грн в строк до 05.06.2023 (включно);

- сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування виходячи значення суми індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладення кредитного договору, а у випадку відсутності даних за попередній банківський день, за найближчий день, що передує йому, та зазначення фіксованої маржі в розмірі 7,0 процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 процентних пункти;

- комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами;

- відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі у випадках, передбачених кредитним договором.

За змістом п. 1.2 договорів поруки, поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

Пунктом 1.3 договорів поруки визначено, що поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник.

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки, у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника, а в разі пред`явлення до нього позову подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

Згідно з п. 2.2 договорів поруки, поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківський днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі кредитора.

Пунктом 2.3 договорів поруки передбачено, що у разі невиконання поручителем пункту 2.2 цього договору, кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю, у відповідності з вимогами чинного законодавства.

В пункті 2.4 договорів поруки визначено, що позичальник зобов`язаний повідомити в письмовій формі поручителя про внесення до кредитного договору будь-яких змін та доповнень стосовно суми кредитних коштів, розміру комісії. розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строків виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами на адресу поручителя.

В пункті 3.2 договорів поруки сторони домовились встановити строк позовної давності за договорами поруки у 5 (п`ять) років, у т.ч. до вимог про стягнення неустойки. Строк виконання зобов`язання по сплаті неустойки визначається моментом вимоги по сплаті неустойки.

Відповідно до п. 5.1 договорі поруки, договори набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діють по 05.06.2033 (включно).

Порука за договорами поруки припиняється у разі: - припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; - якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване позичальником або поручителем (п. 5.2 договорів поруки).

Звертаючись до суду із даним позовом позивач стверджує, що належним чином виконав зобов`язання за договором про приєднання та на виконання пп. 1, 2 договору надав ТОВ «Торговий дім «Ягоди України» (позичальнику) кредитні кошти в загальному розмірі 7 554 395,08 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 06.06.2022 до 17.11.2023, а також меморіальними ордерами № TR.21389820.16437.12651 віл 09.06.2022 на суму 3 500 000,00 грн, № TR.21389820.60459.12651 від 10.06.2022 на суму 4 000 000,00 грн та № TR.21389820.46585.11884 від 02.03.2023 на суму 54 395,08 грн, копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

Проте, як зазначив позивач, позичальник зобов`язання за договором про приєднання в частині повернення кредитних коштів та сплати комісії в порядку та строки, узгоджені сторонами, належним чином не виконав, у зв`язку із чим загальна сума заборгованості позичальника перед банком за договором № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022 станом на 19.11.2023 складає 7 508 876,54 грн, з яких 7 499 876,54 грн заборгованості по кредиту простроченої та 9 000,00 грн заборгованості по комісії простроченої, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості та банківські виписки про рух коштів за період з 06.06.2022 до 17.11.2023.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2023 банк направив позичальнику лист-вимогу № 172/24701/2023, в якому зазначив, що станом на 03.07.2023 за договором про приєднання існує заборгованість, яка складає 7 577 549,45 грн, в тому числі: 7 499 876,54 грн простроченої заборгованості за кредитом, що розрахована в період з 06.06.2022 по 02.07.2023 (включно); 6867291 грн заборгованості по процентам, що розраховані в період з 01.04.2023 по 02.07.2023 (включно); 9 000,00 грн строкової простроченої заборгованості зі сплати комісій банку, що розраховані в період з 16.03.2023 по 02.07.2023 (включно). Листом банк вимагав позичальника, керуючись ст. 530 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.3.3 Правил договору про приєднання, виконати порушене зобов`язання та повністю повернути суму кредиту за кредитними договором, а також сплатити штрафні санкції протягом 30-ти денного терміну від дати пред`явлення вимоги.

Також суд встановив, що внаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, банк звернувся до поручителів з листами-вимогами № 172/24706/2023, № 172/24702/2023 та № 172/24719/2023 від 05.07.2023, якими повідомив поручителів про наявну заборгованість позичальника станом на 03.07.2023 за договором про приєднання в загальному розмірі 7 577 549,45 грн. Листами банк, керуючись ст. 530 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умовами договорів поруки та ст. 553 ЦК України, вимагав поручителів виконати порушене позичальником зобов`язання та повністю повернути суму кредиту за кредитними договором, а також сплатити штрафні санкції протягом 30-ти денного терміну від дати пред`явлення вимоги.

На підтвердження направлення вказаних вище листів-вимог позивач долучив до матеріалів справи список згрупованих рекомендованих поштових відправлень (ф.103) № 8 від 06.07.2023 та фіскальні чеки.

Проте, як зазначив позивач, позичальник та поручителі відповіді на вимоги не направили, зобов`язання за договором про приєднання та договорами поруки в частині сплати суми кредиту та комісії в порядку та строки, узгоджені сторонами, не виконали належним чином.

Враховуючи неналежне виконання позичальником зобов`язань за договором № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022 в частині повернення кредитних коштів та сплати комісії в порядку та строки, узгоджені сторонами, та з урахуванням договорів поруки, які укладені з метою забезпечення належного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором про приєднання, позивач звернувся до суду із даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів 7 499 876,54 грн простроченої заборгованості по кредиту та 9 000,00 грн простроченої заборгованості по комісії.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022, всі додатки до нього та договори поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022, № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022 та № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П3 від 06.06.2022, як належні підстави, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у їх сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем-1 правочину, суд встановив, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за договором про приєднання та надав позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 7 554 395,08 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку за період з 06.06.2022 до 17.11.2023, а також копіями меморіальних ордерів № TR.21389820.16437.12651 віл 09.06.2022 на суму 3 500 000,00 грн, № TR.21389820.60459.12651 від 10.06.2022 на суму 4 000 000,00 грн та № TR.21389820.46585.11884 від 02.03.2023 на суму 54 395,08 грн.

Відповідачі у справі не заперечують отримання позичальником від ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» кредиту в сумі 7 554 395,08 грн.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ч. 1, 3 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За умовами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як передбачено частинами 1-3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Отже, за договором позики та кредитним договором обов`язку позикодавця (кредитодавця) передати позичальнику грошові кошти кореспондує обов`язок позичальника повернути позикодавцю (кредитодавцю) грошові кошти або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплатити проценти, якщо це передбачено договором.

Таким чином, договір позики та кредитний договір вважаються виконаними в момент повернення позичальником грошових коштів, такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплати процентів, якщо це передбачено договором.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як було встановлено судом раніше та узгоджено сторонами в п. 2 договору про приєднання, кредитна лінія відкривається з 06.06.2022 по 05.06.2023 (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до договору про приєднання).

Відповідно до п. 2 додатку 1, що є графіком зменшення ліміту кредитування, позичальник зобов`язався виплатити банку всю суму кредиту відповідно до наступного графіку: 1. період дії ліміту з 06.06.2022 по 15.04.2023 діючий ліміт кредитної лінії в сумі 7 500 000,00 грн; 2. період дії ліміту з 16.04.2023 по 15.05.2023 діючий ліміт кредитної лінії в сумі 5 000 000,00 грн; 3. період дії ліміту з 16.05.2023 по 05.06.2023 діючий ліміт кредитної лінії в сумі 2 500 000,00 грн.

Отже суд встановив, що кінцевим терміном повернення позичальником банку кредитних коштів, сплати процентів та комісій є 05.06.2023.

З урахуванням зазначеного вище, враховуючи приписи чинного законодавства та умови договору про приєднання та графіку зменшення ліміту кредитування, суд встановив, що строк виплати позичальником банку всієї суми кредиту є таким, що настав 05.06.2023.

За змістом п. 2.6 Правил, погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок, вказаний в договорі про приєднання згідно графіку погашення кредиту/графіку зниження ліміту, який є додатком до договору про приєднання. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. У разі надходження платежів від позичальника у встановлені договором по надання кредиту строки, суми непогашених у строк платежів наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатись право на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. 2.17 цих Правил.

Крім цього, за змістом пп. 3, 15 договору про приєднання, позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку 2 до договору приєднання. Позичальник сплачує комісії банку у розмірах, у порядку та в строки, визначені тарифами (додаток 2 до договору приєднання). У разі, якщо останній день для сплати комісій припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Відповідно до п. 2.7 Правил, нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного договором про приєднання, здійснюються на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного ( у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору про надання кредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в яком3 відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, відповідно до п. 5.4.2 цих Правил.

Згідно з п. 2.8. Правил, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п. 2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п. 14 договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п. 2.10 цих Правил.

У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п. 2.17. цих Правил.

Пунктом 2.13 Правил передбачено, що позичальник сплачує комісії банку. Комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені тарифами, які наведені в додатку 2 до договору про приєднання.

У разі, якщо тарифами за видачу банком відповідної довідки передбачено, що сплата комісії здійснюється в день видачі банком такої довідки фактичне надання банком довідки здійснюється лише після сплати позичальником зазначеної комісії. У разі якщо останній день для сплати комісій припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Банк здійснює нарахування комісій відповідно до умов договору про надання кредиту в межах строку кредитування за ним, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, що визначений в п. 5.4.2. Правил.

За змістом п. 2.16 Правил, за наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит, сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочені проценти за користування кредитними коштами (якщо буде мати місце прострочення); 3) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові комісії; 5) строкові проценти за користування кредитними коштами; 6) строкова заборгованість за основним боргом.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник певний час належним чином виконував зобов`язання за договором про приєднання та сплатив банку на виконання договору про приєднання та Правил грошові кошти в загальній сумі 54 518,54 грн в рахунок погашення тіла кредиту, а саме: 01.03.2023 в сумі 4 500,00 грн; 01.03.2023 в сумі 49 895,08 грн; 15.05.2032 в сумі 123,46 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку за період з 06.06.2022 до 17.11.2023.

Крім того судом встановлено, що позичальник сплатив грошові кошти в в загальному розмірі 1 177 521,27 грн в рахунок сплати процентів за користування кредитними коштами та 45 000,00 грн в рахунок сплати комісій, що підтверджується наявними в матеріалах банківськими виписками.

Проте, як зазначив позивач та не спростовано відповідачами шляхом подання до суду відповідних доказів, позичальник зобов`язання за договором про приєднання та Правилами в частині повернення кредитних коштів та сплати комісій в порядку та строки, передбачені графіком зменшення ліміту кредитування та тарифами, належними чином не виконав, у зв`язку із чим у позичальника за договором про приєднання № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022 відповідно до розрахунку позивача станом на 19.11.2023 наявна заборгованість за договором про приєднання в загальній сумі 7 508 876,54 грн, з якої 7 499 876,54 грн заборгованості по кредиту простроченої та 9 000,00 грн заборгованості по комісії простроченої.

З урахуванням зазначеного вище, суд встановив, що позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом у позичальника перед банком за договором про приєднання № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022 наявна заборгованість в загальній сумі 7 508 876,54 грн, з якої 7 499 876,54 грн заборгованості по кредиту простроченої та 9 000,00 грн заборгованості по комісії простроченої. Протилежного суду не доведено. Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі та сплати комісій до суду не надано.

Заперечень відповідачів щодо заявлених сум по кредиту та комісії матеріали справи не містять.

Разом з тим, як було встановлено судом вище, 06.06.2022, з метою забезпечення належного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором про приєднання, між банком та поручителями було укладено договір поруки №1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П2 від 06.06.2022, укладений між банком та відповідачем-2, договір поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022, укладений між банком та відповідачем-3, договір поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П3 від 06.06.2022, укладений між банком та відповідачем-4, за змістом п. 1.1 яких поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, (далі по тексту кредитний договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 05.06.2023: - повернути кредит у розмірі 7 500 000,00 грн в строк до 05.06.2023 (включно); - сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування виходячи значення суми індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладення кредитного договору, а у випадку відсутності даних за попередній банківський день, за найближчий день, що передує йому, та зазначення фіксованої маржі в розмірі 7,0 процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 процентних пункти; - комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами; - відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі у випадках, передбачених кредитним договором.

За змістом п. 1.2 договорів поруки, поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

Пунктом 1.3 договорів поруки визначено, що поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник.

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки, у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника, а в разі пред`явлення до нього позову подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

Згідно з п. 2.2 договорів поруки, поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківський днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі кредитора.

Пунктом 2.3 договорів поруки передбачено, що у разі невиконання поручителем пункту 2.2 цього договору, кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю, у відповідності з вимогами чинного законодавства.

В пункті 2.4 договорів поруки визначено, що позичальник зобов`язаний повідомити в письмовій формі поручителя про внесення до кредитного договору будь-яких змін та доповнень стосовно суми кредитних коштів, розміру комісії. розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строків виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами на адресу поручителя.

В пункті 3.2 договорів поруки сторони домовились встановити строк позовної давності за договорами поруки у 5 (п`ять) років, у т.ч. до вимог про стягнення неустойки. Строк виконання зобов`язання по сплаті неустойки визначається моментом вимоги по сплаті неустойки.

Відповідно до п. 5.1 договорі поруки, договори набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діють по 05.06.2033 (включно).

Порука за договорами поруки припиняється у разі: - припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; - якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване позичальником або поручителем (п. 5.2 договорів поруки).

Суд наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними в судовому порядку зазначених вище договорів поруки. Доказів розірвання або припинення договорів поруки станом на дату розгляду даної справи матеріали справи також не містять.

Твердження представника гр. ОСОБА_1 щодо того, що остання договір поруки № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ-П1 від 06.06.2022 не укладала та підписувала, а підпис, який міститься на договорі від гр. ОСОБА_1 є підробленим суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними належними та допустими, в розумінні ст. 76, 77 ГПК України, доказами (рішенням суду про визнання договору поруки недійсним, доказів звернення до відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками підробки документів або підпису ОСОБА_1 тощо).

З огляду на наведене, суд зазначає, що станом на дату розгляду даної справи договори поруки є дійсними та обов`язковими для їх сторін.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, з огляду на те, що договори поруки є дійсними та враховуючи пп. 1.2, 1.3 та п. 5.2 договорів поруки та ст. 553 ЦК України, суд доходить до висновку, що у даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП», гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 повинні відповідати солідарно з ТОВ «Торговий дім «Ягоди України» за невиконання грошових зобов`язань перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» за договором про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2023 банк направляв позичальнику лист-вимогу № 172/24701/2023, в якому, керуючись ст. 530 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.3.3 Правил договору про приєднання, виконати порушене зобов`язання та повністю повернути суму кредиту за кредитними договором, а також сплатити штрафні санкції протягом 30-ти денного терміну від дати пред`явлення вимоги.

Також суд встановив, що внаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, банк звернувся до поручителів з листами-вимогами № 172/24706/2023, № 172/24702/2023 та № 172/24719/2023 від 05.07.2023, якими повідомив поручителів про наявну заборгованість позичальника станом на 03.07.2023 за договором про приєднання в загальному розмірі 7 577 549,45 грн. Листами банк, керуючись ст. 530 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умовами договорів поруки та ст. 553 ЦК України, вимагав поручителів виконати порушене позичальником зобов`язання та повністю повернути суму кредиту за кредитними договором, а також сплатити штрафні санкції протягом 30-ти денного терміну від дати пред`явлення вимоги.

Проте позичальник та поручителі відповіді на вимоги не направили, зобов`язання за договором про приєднання та договорами поруки в частині сплати суми кредиту та комісії в порядку та строки, узгоджені сторонами, не виконали належним чином.

Оскільки відповідачі не у повній мірі виконали взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів, що ними не спростовано шляхом подання доказів, вони є такими, що порушили взяті на себе зобов`язання.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, не надали, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів 7 499 876,54 грн простроченої заборгованості по кредиту та 9 000,00 грн простроченої заборгованості по комісії нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

Стосовно посилань представника відповідача-3 в судових засіданнях на порушення підсудності в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , розгляд яких, на думку представника, віднесено до юрисдикції місцевого загального суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

При цьому, судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ,

Верховний Суд у постанові від 26.09.2019 у справі № 612/579/16-ц зазначив, що при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором про приєднання до правил надання кредиту мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «УКРГАЗБАНК» № 1152/2022/КиївОД-МСБ-ВКЛ від 06.06.2022, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ягоди України», які є юридичними особами. Серед сторін вказаного правочину фізичні особи відсутні.

З огляду на наведене, розгляд цього спору, має здійснюватися за правилами господарського судочинства згідно з п. 1 ст. 20 ГПК України.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що відповідач-3 та відповідач-4 є фізичними особами, а тому розгляд позовних вимог щодо стягнення з них заборгованості не може здійснюватися за правилами господарського судочинства суд відхиляє, оскільки фізичні особи у спірних правовідносинах є сторонами договорів поруки, укладених для забезпечення виконання зобов`язань юридичної особи перед банком по кредитному договору.

Щодо укладеного між позивачем та відповідачем на забезпечення виконання кредитного договору договору поруки, то Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновок щодо юрисдикції таких спорів.

Великої Палати Верховного Суду у постанові 31.10.2018 у справі № 753/12916/15-ц зазначила, що «Господарський процесуальний кодекс України» у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 1 частини першої статті 20).

Тобто, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Натомість, за правилами цивільного судочинства повинні розглядатися спори стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною цього основного зобов`язання є фізична особа, яка, вступаючи у це зобов`язання, не діяла як фізична особа-підприємець. Тому для визначення юрисдикції суду щодо розгляду відповідної справи суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, значення не має. Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається, враховуючи суб`єктний склад сторін основного зобов`язання. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 752/17300/14-ц, від 14.04.2020 у справі № 295/5047/18 та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.04.2023 у cправі № 910/5172/19.

Вищенаведеним спростовуються твердження відповідача, що оскільки відповідач-3 та відповідач-4 є фізичними особами, розгляд позовних вимог щодо стягнення з них заборгованості не може здійснюватися за правилами господарського судочинства.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що стягнення солідарно суми судових витрат законом не передбачено та приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідачів за на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у рівних частинах по 28 158,29 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ягоди України» (місцезнаходження: вул. Західна, буд.10, офіс 1, м. Ірпінь, Бучанський р-н, Київська обл., 08200; ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП» (місцезнаходження: пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69000, ), гр. ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та гр. ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ) 7 499 876,54 грн заборгованості по кредиту простроченої та 9 000,00 грн заборгованості по комісії простроченої.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ягоди України» (місцезнаходження: вул. Західна, буд.10, офіс 1, м. Ірпінь, Бучанський р-н, Київська обл., 08200; ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ) 28 158,29 грн судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТ-ІНВЕСТ ГРУП» (місцезнаходження: пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69000, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ) 28 158,29 грн судового збору.

5. Стягнути з гр. ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ) 28 158,29 грн судового збору.

6. Стягнути з гр. ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (місцезнаходження: вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ) 28 158,29 грн судового збору.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2024.

Суддя Л.В. Сокуренко