ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 рокуСправа № 912/3809/16

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у судовому засіданні справу № 912/3809/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода", вул. Леніна, 84, смт Добровеличківка, Кіровоградська область, 27000

до відповідача Піщанобрідської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, вул. Незалежності 29, с. Піщаний Брід, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27037

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, вул. Соборна, 59, м. Новоукраїнська, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27100

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про визнання переважного права на поновлення договору, визнання недійсним рішення, визнання укладеною додаткової угоди, визнання поновленим договору

Представники:

від позивача - Жабський Д.В. адвокат, ордер серії ВА №1022115, посвідчення № 496 видане 18.10.2019,

від відповідача - участі не брали,

від третьої особи ОСОБА_1 - Боруш А.О. адвокат, ордер серії ВА № 1074260 виданий 29.02.2024, посвідчення № 199 видане 30.08.2017,

від третьої особи Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області - участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, з вимогами:

- визнати недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 69 від 29.01.2016;

- визнати переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51;

- визнати недійсним рішення про заперечення у поновленні договору оренди землі, викладене у листі - відповіді № 75-01-22/1 від 27.07.2016;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 07.10.2008,

зареєстрованого 07.10.2008 за № 52

с.Олексіївка 30.06.2016

Орендодавець: Олексіївська сільська рада, в особі сільського голови Скорохода Анатолія Володимировича, що діє на підставі ___________________________________ з одного боку, та Орендар: товариство з обмеженою відповідальністю "ЗГОДА", в особі генерального директора Соловчука Івана Михайловича, який діє на підставі Статуту з другого, уклади дану угоду про нижченаведене:

1. Орендодавець та Орендар домовилися поновити на вісім років строк дії договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого 07.10.2008 р. за № 52.

2. Вказана угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

3. Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендодавця, третій - в органі, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

4. Інші умови договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого 07.10.2008 за №52 залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець Орендар

Олексіївська сільська рада ТОВ "ЗГОДА"

27036, Кіровоградська область 27000, Кіровоградська область

Добровеличківський район смт. Добровеличківка, вул. Леніна, 84

с. Олексіївка, вул. Леніна, 1б Код

_______________А.В. Скороход ____________________ І.М. Соловчук

- визнати поновленим на вісім років договір оренди землі, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" і Добровеличківською районною державною адміністрацією від 07.10.2008 та зареєстрований 07.10.2008 за №51.

Позовні вимоги обґрунтовані, серед іншого, положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема позивач зазначає, що відповідач безпідставно відмовив ТОВ "Згода" в укладені додаткової угоди до спірного Договору оренди про його поновлення, а тому остання має бути укладена за рішенням суду. Позивач також зазначає, що відповідач відмовляючи в укладенні додаткової угоди про поновлення спірного Договору оренди, в порушення положень частин 3, 4 статті 181 Господарського кодексу України, не надав позивачу ні протокол розбіжностей до спірного Договору, ні додаткову угоду про зміну орендної плати та наданий сільською радою лист-відповідь від 27.07.2016 також не містить пропозицій щодо перегляду орендної плати, а тому, за твердженням позивача, між сторонами відсутні розбіжності щодо розміру орендної плати, у зв`язку з чим відмова відповідача в укладенні додаткової угоди про поновлення спірного Договору оренди є необґрунтованою та безпідставною.

06.12.2016 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог у якій позивач зазначає, що в п. 4 резолютивної частини позовної заяви позивачем помилково вказано реєстраційний номер договору 52, тоді як дійсним номером договору є номер 51.

Ухвалою від 08.12.2016 суд прийняв до розгляду вказану заяву.

Крім того, 09.02.2017 позивачем подано заяву про зміну предмету позову від 16.01.2017. Згідно вказаної заяви позивач змінив пункт 3 прохальної частини позову та просив суд:

"3. Визнати недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 142 від 27.07.2016 року."

Ухвалою від 10.02.2017 суд прийняв вказану заяву до розгляду та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 01.03.2017 позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 69 від 29.01.2016 в частині надання в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 39,9967 га - рілля (кадастровий № :02:000:0661). Визнано переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51. Визнано недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 142 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га". Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода". Стягнуто з Олексіївської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" судовий збір в сумі 6201,00 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.03.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017 касаційну скаргу Олексіївської сільської ради задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 у справі №912/3809/16 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.03.2017 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2018 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 69 від 29.01.2016 р. в частині надання в оренду строком на 49 років ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 39,9967 га - рілля (кадастровий № :02:000:0661); визнано переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51; визнано недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 142 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га"; визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в редакції вказаній в рішенні суду; визнано поновленим на вісім років договір оренди землі укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" і Добровеличківською районною державною адміністрацією від 07.10.2008 та зареєстрованого за № 51. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Олексіївської сільської ради від 29.01.2016 № 69 в частині надання в оренду строком на 49 років ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 39,9967 га - рілля (кадастровий номер :02:000:0661). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.10.2019 Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.02.2018 у справі скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

26.11.2019 матеріали справи надійшли до Господарського суду Кіровоградської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 дану справу призначено судді Глушкову М.С.

Ухвалою від 28.11.2019 суд прийняв справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 23.12.2019.

Ухвалою від 03.02.2020 справа була прийнята до провадження судді Кабакової В.Г.

Ухвалою від 12.03.2020 провадження у справі було зупинено до закінчення розгляду Великою палатою Верховного Суду справи № 378/596/16-ц.

10.11.2021 суд ухвалами поновив провадження у справі та зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № П/811/1206/16.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень Добровеличківський районний суд Кіровоградської області 02.12.2021 прийняв рішення у справі № П/811/1206/16, що набрало законної сили 19.01.2022.

Листом від 15.02.2024 суд повідомив учасників справи, що Господарським судом Кіровоградської області за адресою: м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, каб. № 204, буде вирішено питання про поновлення провадження у даній справі та проведення підготовчого засідання 21.03.2024 о 15:00 год.

21.03.2024 представник ТОВ "Згода" адвокат Жабський Д.В. подав суду клопотання про відкладення вирішення питання про поновлення провадження у справі з огляду на обмежені строки підготовчого провадження та необхідністю підготовки клопотання про заміну відповідача у справі на його правонаступника.

Відтак, листом від 21.03.2024 суд повідомив учасників справи, що Господарським судом Кіровоградської області за адресою: м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, каб. № 204, буде вирішено питання про поновлення провадження у даній справі та проведення підготовчого засідання 03.04.2024 об 11:00 год.

У клопотанні від 21.03.2024 представником третьої особи ОСОБА_1 зазначено про надання можливості третій особі подати до суду додаткові пояснення щодо позовних вимог по суті.

27.03.2024 ТОВ "Згода" подало суду клопотання від 26.03.2024 про заміну Олексіївської сільської ради на її правонаступника Піщанобрідську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області (і.к. 04365810).

Ухвалою від 03.04.2024 суд поновив провадження у справі та постановив провести підготовче засідання у справі 03.04.2024 об 11:00 год.

Ухвалою від 03.04.2024 суд задовольнив клопотання позивача від 26.03.2024 про заміну сторони, залучив до участі у справі правонаступника відповідача Піщанобрідську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області та правонаступника третьої особи Новоукраїнську районну державну адміністрацію Кіровоградської області. Дозволив ОСОБА_1 надати додаткові пояснення щодо позовних вимог до 10.04.2024. Продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Оголосив перерву в засіданні до 11.04.2024 о 09:15 год.

10.04.2024 через систему "Електронний суд" третя особа ОСОБА_1 подала суду додаткові пояснення, які прийнято судом.

В підготовчому засіданні 11.04.2024 суд оголосив перерву до 17.04.2024 о 14:30 год.

Ухвалою від 17.04.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.05.2024 о 09:30.

02.05.2024 суд розпочав розгляд справи по суті, оголосив перерву до 20.05.2024 о 10:30. Визнав явку представника Піщанобрідської сільської ради обов`язковою.

В засіданні 20.05.2024 представником відповідача зазначено що фактично земельною ділянкою користується та сплачує орендну плату позивач, висловлено також позицію на підтримання доводів позивача щодо його переважного права на оренду земельної ділянки.

В засіданні оголошено перерву до 30.05.2024 09:30 год.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, представник ОСОБА_1 також підтримав свою позицію, відповідач та третя особа участі не приймали, повідомлені належним чином.

Обставини справи та позиції учасників справи.

07.10.2008 між Добровеличківською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" (Орендар) укладено договір оренди (надалі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Олексіївської сільської ради, площею 40,00 га, в тому числі 40,00 га ріллі.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 434710 грн (пункт 5 Договору).

Відповідно до пункту 9 вказаного Договору орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі, 3,0% від грошової оцінки землі, в розмірі 13041,30 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю, відповідно до пункту 10 Договору, здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до пункту 8 Договору останній укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Невід`ємними частинами Договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та поновлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання - передачі об`єкта оренди.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та зареєстрований у Добровеличківському відділі ДП КРФ УДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2008 №51.

В подальшому Добровеличківська РДА (Орендодавець) та ТОВ "Згода" (Орендар) уклали угоду про внесення змін до договору оренди землі від 07.10.2008, відповідно до умов якого сторони погодили наступні зміни:

- продовжено строк дії договору до 07.10.2016;

- розмір орендної плати змінено з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель;

- передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строки згідно чинного законодавства.

Угода про внесення вказаних змін підписана представниками сторін Договору, скріплена печатками та зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2012 за № 00031.

Відповідно до пункту 20 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка загальною площею 40,00 га, в тому числі 40,00 га рілля, відповідно до схеми передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ "Згода" ( т.1 а.с.12).

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення зазначеного Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. З огляду на особливості, передбачені статтею 18 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення Договору) строк з якого сторони змогли здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки розпочав свій перебіг саме з моменту державної реєстрації вказаного Договору та передачі земельної ділянки на виконання цього Договору позивачу, тобто 07.10.2008.

Із врахуванням угоди про внесення змін до Договору оренди, строк дії даного договору сплинув 07.10.2016.

Згідно із Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" з 1 січня 2013 року розмежовано землі державної та комунальної власності.

Власником спірної орендованої земельної ділянки була Олексіївська сільська рада, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності від 21.07.2014 № 24521507 (т.1 а.с.77), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24520338 від 21.07.2014р. (т.1 а.с.78) та листом Відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградської області від 30.05.2016 року № ДС-99-1110-99.2-652/15-16 (т.1 а.с.61).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач своїм листом від 18.07.2014 року за № 40-01-21/1 (т.1 а.с.19) попередив позивача, що на земельні ділянки, в тому числі площею 40,00 га, які орендує позивач, отримано речове право. Власником вказаної земельної ділянки є Олексіївська сільська рада. У зв`язку зі зміною власника земельної ділянки, ці земельні ділянки не потрібно обробляти, оскільки вони будуть надані в оренду іншому орендареві.

У відповіді на вказане попередження листом № 1041 від 27.10.2014 року позивач зазначив, що договори оренди землі укладені між ТОВ "Згода" та Добровеличківською РДА не містять умов про розірвання договору у разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи, а тому у ТОВ "Згода" відсутні підстави для припинення обробітку земельних ділянок, вказаних у попередженні.

В подальшому позивач на виконання умов пункту 8 Договору оренди та положень частини 2 статті 33 Закону звернувся до Олексіївської сільської ради з листом-повідомленням № 781 від 30.06.2016 (т.1 а.с.21) про намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди землі, до якого позивачем додано проект відповідної додаткової угоди, згідно якої Договір оренди від 07.10.2008 за № 51 поновлюється на той же строк (8 років згідно угоди про внесення змін від 30.03.2012 №000031) та на тих же умовах.

За результатами розгляду такого листа-повідомлення Олексіївська сільська рада рішенням дев`ятнадцятої сесії Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сьомого скликання від 27.07.2016 № 142 відмовила ТОВ "Згода" в поновленні договору оренди від 07.10.2008 на земельну ділянку площею 40,00 га з підстав недосягнення домовленостей щодо відсотків орендної плати у додатковій угоді на вищезгадану земельну ділянку.

Разом з тим, 29.01.2016 року четвертою сесією Олексіїівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області сьомого скликання прийнято рішення № 69 "Про надання земельних ділянок на умовах оренди ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства" (т.1 а.с. 51).

Згідно вказаного рішення сесія сільської ради вирішила:

1. Надати в оренду строком на 49 років гр. ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 137,2275 га, у тому числі:

площа 27,9943 га - рілля (кадастровий номер :02:000:9018),

площа 39,9967га - рілля (кадастровий номер :02:000:0661),

площа 50,001 га - рілля (кадастровий номер 352178600:02:000:9016),

площа 19,2355 га - рілля (кадастровий номер :02:000:9013)

для ведення фермерського господарства без розробки документації із землеустрою (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.02) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають у запасі, розташовані на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

2. Гр. ОСОБА_1 виготовити нормативну грошову оцінку на земельні ділянки та встановити річну орендну плату за користування вказаними земельними ділянками у розмірі 5(п`яти) відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

3. Доручити сільському голові Олексіївської сільської ради укласти договір оренди з гр. ОСОБА_1 на використання даних земельних ділянок.

4. Зобов`язати гр. ОСОБА_1 :

4.1. Виконувати обов`язки землекостувача відповідно до вимог ст. 96, 103 Земельного кодексу України.

4.2. Використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням та у відведених межах.

4.3. Приступити до використання земельних ділянок після встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації.

5. Контроль за використанням даного рішення покласти на постійну комісію сільської ради з питань врегулювання земельних відносин, благоустрою та соціального розвитку села.

28.04.2016 між Олексіївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (Орендодавець) та гр. ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець, на підставі рішення Олексіївської сільської ради Добровеличківського району від 29.01.2016 року № 69, надав, а орендар приняв в строкове платне користування земельну ділянку сільскогосподарського призначення, яка знаходиться на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 59,2322, у тому числі рілля - 59,3222 га. Кадастровий номер земельної ділянки площею 19,2355 га - :02:000:9013; кадастровий номер земельної ділянки площею 39,9967 га - :02:000:0661.

До вказаного Договору сторонами складено Акт приймання-передачі земельної ділянки, яка надана в оренду від 28.04.2016р.

Згідно вказаного Акту Олексіївська сільська рада передала гр. ОСОБА_1 земельні ділянки в розмірі 59,2322 га земель, з таким складом: рілля - 59,2322га.

Як вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №58516539 від 04.05.2016, право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0661 площею 39,9967 га 28.04.2016 зареєстроване за орендарем ОСОБА_1 на підставі рішення органу місцевого самоврядування за номером 69 від 29.01.2016 (т.1 а.с.121).

Позивач, зазначаючи, що така відмова Олексіївської сільської ради в поновленні спірного Договору оренди землі, яка оформлена рішенням від 27.07.2016 №142 є протиправною та не обгрунтованою, а рішення відповідача №69 від 29.01.2016 року про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_1 суперечить нормам чинного законодавства, що регулює земельні відносини, порушує права позивача, звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав, з вимогами щодо визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради №69 від 29.10.2016 року, визнання переважного права ТОВ "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008 за №51, визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради від 27.07.2016 №142, визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №51 та визнання поновленим спірного договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №53 на 8 років.

Олексіївська сільська рада позовні вимоги заперечувала. Під час нового розгляду Піщанобрідська сільська рада свою позицію щодо позовних вимог письмово не надала, однак представник в засіданні 20.05.2024 зазначила, що позивач продовжує сплачувати орендну плату і користується земельною ділянкою і згідно ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" має переважне право на поновлення договору оренди землі.

ОСОБА_1 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що відсутні порушення з боку Олексіївської сільської ради прав та законних інтересів позивача як орендаря внаслідок прийняття рішення про відмову у поновленні договору оренди землі на новий строк, оскільки відмова орендодавця від поновлення договору оренди на новий строк, за умови своєчасного вчинення дій за приписами статті 33 ЗУ "Про оренду землі", є такою що не суперечить закону.

Позивач дійшов помилкового висновку про можливість поновлення договору на підставі ч.ч. 1 - 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції додаткової угоди позивача) за відсутності узгодження Олексіївською сільською радою істотних умов договору, оскільки наявність заперечень сільської ради (прийняте у формі рішення сесії) щодо запропонованих позивачем умов договору свідчить про не погодження радою зазначених умов, а отже відсутні й підстави для застосування до спірних правовідносин п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України (зміна правовідносин як способу захисту цивільних прав та інтересів).

Наявність такого рішення сесії ради виключає правові підстави для поновлення договору оренди землі "в силу закону" на той самий строк та на тих самих умовах.

На передбачувану стабільність норм права розраховувала також і безпосередньо ОСОБА_1 , яка отримала земельну ділянку на праві оренди у встановленому законом порядку та є добросовісним орендарем.

У спірних правовідносинах позивачем запропоновано розмір орендної плати - 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, а ОСОБА_1 - 5 %, а тому жодного порушення переважного права стосовно позивача у даному випадку немає.

ОСОБА_1 також приходить до висновку про відсутність у позивача порушеного права оскаржуваним рішенням ради (№ 69) оскільки позивачем не надано доказів про те, яким саме чином оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування порушено право позивача з урахуванням того, що останній не є а ні власником, а ні користувачем земельної ділянки.

Визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, який порушує, на думку позивача, переважне право, не є ефективним способом захисту, адже задоволення цієї позовної вимоги не здатне поновити майнову сферу позивача, а тому вимога не відповідає ефективному способу захисту.

Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та Олексіївською сільською радою, є чинним, та не є предметом позову, а тому ОСОБА_1 є належним та добросовісним орендарем.

Крім того, позовна вимога про визнання переважного права на поновлення договору є вимогою по встановленню юридичного факту, що є неприпустимим у позовному провадженні.

А провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради від 29.01.2016 № 69 про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Норми права, оцінка доказів та позиція суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, частини 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 3 статті 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, в тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України (в редакції станом на 27.07.2016 року) до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

При цьому відповідно до частини 2 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності віднесені усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, та земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка площею 40,00 га, в тому числі 40,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9015, що передавалась в оренду ТОВ "Згода" за договором оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №51, знаходиться в межах населеного пункту: с.Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області та відносилась до комунальної власності Олексіївської сільської ради, у зв`язку з чим відповідач був наділений правом розпорядження такою земельною ділянкою.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 прийшов до таких висновків:

"6.3. За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

6.4. Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначає Закон про оренду землі.

6.5. Суд враховує, що 16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону про оренду землі, яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.

6.6. Розділ IX "Перехідні положення" Закону про оренду землі доповнений абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

6.7. Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

6.8. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

6.9. Відповідно за змістом статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

6.10. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону про оренду землі).

6.11. ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом про оренду землі врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

6.12. Стаття 33 Закону про оренду землі у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону про оренду землі).

Частина шоста статті 33 Закону про оренду землі встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

За приписами частини восьмої цієї статті у попередній редакції додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а положення частини одинадцятої цієї статті зазначали, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

6.13. У пункті 38 постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 року зазначено таке: "Частини п`ята та шоста статті 33 Закону про оренду землі встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

38.1. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону про оренду землі, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

38.2. Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону про оренду землі, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення."

6.14. Пункти 41 та 43 цієї ж постанови містять висновок про те, що без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим, а єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій- восьмій, одинадцятій статті 33 Закону про оренду землі додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

6.15. Тож статтею 33 Закону про оренду землі було визначено загальну процедуру дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі, за якої завершення процедури поновлення договору полягало в укладенні додаткової угоди (за згодою сторін чи за судовим рішенням).

6.16. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 ЗК.

6.17. При цьому відповідно до абзацу 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

6.18. Згідно з частиною другою статті 126-1 ЗК України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

6.19. Також відповідно до частини першої статті 126-1 ЗК умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

6.20. Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 126-1 ЗК передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення).

6.21. Разом з тим, як вже вказано вище, умова про поновлення договору взагалі не може встановлюватися в договорі оренди землі щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, визначених частиною першою статті 126-1 ЗК України. Тобто, поновлення договорів оренди земель державної та комунальної власності в процедурі, зазначеній в статті 126-1 ЗК України, за загальним правилом заборонено.

6.22. З наведеного вбачається, що зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 розділу Перехідних положень Закону про оренду землі базується саме на положеннях стаття 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.

6.23. Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону про оренду землі у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 05.12.2019 № 340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

6.24. Тому поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 Розділу Перехідні положення Закону про оренду землі та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі про оренду землі у попередній редакції, є змістовно різними.

6.25. Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі". Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону про оренду в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять".

Таким чином, до правовідносин у цій справі підлягає застосуванню стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою.

За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина 8). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 9). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 10).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця з дня закінчення строку договору заперечення орендодавця проти поновлення договору (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору).

При цьому, необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно із цією частиною статті 33 Закону саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, а орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Наведений висновок про застосування норм статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції Закону від 17.02.2011) сформульовано Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Водночас, наявність правових підстав для укладення додаткової угоди, в тому числі обставин, за яких договір вважається поновленим в силу вимог частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", має довести позивач. За наявності таких обставин у сторін договору оренди виникає не лише право на укладення додаткової угоди, але і обов`язок згідно з частиною 8 статті 33 цього Закону. Тобто, право на укладення додаткової угоди, яке підлягає судовому захисту, виникає за доведеності (наявності) обставин, за яких договір оренди вважається поновленим на новий (той самий) строк.

Таким чином, в разі наявності обставин, за яких договір оренди вважається поновленим відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оформленням такого факту, як поновлення договору оренди землі, є, відповідно до вимог частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі", укладення в обов`язковому порядку у місячний строк додаткової угоди до цього договору.

З вимогою про визнання такої додаткової угоди укладеною може звернутися як орендар, так і орендодавець.

Позивач у даній справі, діючи добросовісно, розумно та у повній відповідності до ч.ч. 1-3 ст.33 Закону України "Про оренду землі", завчасно надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, додавши до листа три примірники додаткової угоди про поновлення договору.

Проте, листом № 76-01-22/1 від 27.07.2016 відповідач повідомив, що розмір орендної плати є однією з істотних умов договору і пропозиція по орендній платі, запропонована ТОВ "Згода" не влаштовує територіальну громаду. У зв`язку з недосягненням згоди щодо розміру орендної плати рішенням сесії Олексіївської сільської ради договори оренди не продовжено.

Свою відмову в поновленні договору оренди землі відповідач оформив рішенням № 142 від 27.07.2016 року "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га", зазначивши у вказаному рішенні, що така відмова надана позивачу у зв`язку з недосягненням домовленостей щодо відсотків орендної плати у додаткових угодах на вищезгадану земельну ділянку.

При цьому, відповідачем не подано до матеріалів справи жодних доказів спроб врегулювати розбіжності щодо розміру орендної плати.

За письмовими поясненнями начальника відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районні від 05.01.2018, датою реєстрації земельної ділянки є 07.10.2008. Після розмежування земель державної та комунальної власності, так як замовником технічної документації (Олексіївською сільською радою) не були вказані обмеження у використанні земельної ділянки (що є невід`ємною частиною технічної документації), а саме договір оренди землі із ТОВ "Згода", зазначену ділянку було зареєстровано у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :02:000:0661.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9015 площею 39.9967 га є ділянкою з кадастровим номером :02:000:0661 площею 39.9967 га.

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що вищезазначені обставини щодо недосягнення згоди по орендній платі не були і не могли бути підставою для відмови в укладенні угоди про поновлення строку дії договору оренди землі, оскільки відповідач рішенням № 69 від 29.01.2016 року передав спірну земельну ділянку площею 39,9967 га в оренду ОСОБА_1 строком на 49 років із сплатою орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі. При цьому, договір оренди землі з позивачем не був розірваний чи визнаний недійсним, земельна ділянка у позивача не вилучалася і по теперішній час перебуває в користуванні позивача. Доказів протилежного відповідачем чи третьою особою до матеріалів справи не подано.

Отже, земельна ділянка площею 39,9967 га має два кадастрові номери і одночасно перебуває в оренді у двох осіб - позивача та гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 288.5. статті 288 податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

У відповідності до частини першої ст. 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені ст. 777 Цивільного кодексу України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір.

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України "Про оренду землі", буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

З огляду на зазначені вище обставини переважне право позивача порушено.

Згідно ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди може бути оскаржено в суді.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України та частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту г) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В силу положень ч.1 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.2, ч.1 ст.6, ч.2 ст.48 чинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.1 ч.3 ст.2, ч.1 ст.11, ч.1 ст.236 чинного Господарського процесуального кодексу України, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційний Суд України у п.п.4.1. п.4 Рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) по справі N 1-33/2004 від 2 листопада 2004 року, відмітив наступне:

"Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Принцип верховенства права та справедливості є універсальним, як для кримінального, так і для господарського, адміністративного та цивільного судочинства.

На дане власне рішення Конституційний Суд України посилається і в рішеннях по справах N1-10/2004 від 1 грудня 2004 року та N1-9/2005 від 24 березня 2005 року.

Відповідно до п.п. 41, 52 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 му пленарному засіданні (Венеція, 25 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є "заборона свавілля", який означає, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Враховуючи вищенаведене, наявність укладеного договору з ОСОБА_1 , що мало місце до закінчення строку дії договору від 07.10.2008, укладеного ТОВ "Згода" та Добровеличківською РДА, необгрунтованість відмови відповідача у поновленні договору оренди, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача що визнання недійсним рішення відповідача № 142 від 27.07.2016 року "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га" є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що позивач після закінчення строку дії договору продовжує користуватись земельною ділянкою площею 40,00 га і відповідач не звертався з вимогою про повернення вказаної земельної ділянки, господарський суд задовольняє вимогу позивача та визнає укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №5, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в редакції, наведеній у позовній заяві з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.12.2016, та визнає поновленим на вісім років договір оренди землі, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" і Добровеличківською районною державною адміністрацією від 07.10.2008 та зареєстрований 07.10.2008 за № 51.

Однак, суд виключає зі змісту додаткової угоди пункт :"Вказана угода набирає чинності з моменту підписання сторонами".

Поряд з тим, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання переважного права товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51, та вимога про визнання поновленим на вісім років договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 51, є неефективними способами захисту, тому в цій частині суд відмовляє.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), положення якої кореспондуються із частиною першою статті 19 цього Кодексу справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають права власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи постанову від 01.10.2019 у справі № 911/2034/16 зазначила, що вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ЦПК України.

Наведене відповідає висновкам, викладеним раніше Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 у справі № 361/3009/16-ц, від 07.11.2018 у справах № 488/6211/14-ц та № 488/5027/14-ц, від 30.01.2019 у справі № 485/1472/17, від 15.05.2019 у справах № 522/7636/14-ц та № 469/1346/18, від 26.06.2019 у справі № 911/2258/18, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, відступати від яких немає правових підстав.

При цьому, ухвалюючи постанову від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, Велика Палата Верховного Суду з метою забезпечення єдності судової практики відступила від своїх висновків, висловлених у постановах від 12.02.2019 у справі № 911/414/18 та від 12.06.2019 у справі № 911/848/18, згідно з якими визнання недійсним рішення суб`єкта владних повноважень про надання земельної ділянки у власність фізичній особі безпосередньо не впливає на права і обов`язки такої фізичної особи, якщо вона не є власником земельної ділянки на момент пред`явлення позову і якщо жодні позовні вимоги до такої фізичної особи позивачем не заявлені.

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

У даних правовідносинах у частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення ради № 69 такою особою, за рахунок якої можливо задовольнити дані позовні вимоги, є ОСОБА_1 як фізична особа.

Зазначене вище спростовує доводи Позивача про те, що позовні вимоги у справі нерозривно пов`язані між собою підставою виникнення, стосуються одного й того ж майна, а тому їх необхідно розглядати в межах одного провадження в порядку господарського судочинства.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на те, що Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення сільської ради, яким надано земельну ділянку в оренду фізичній особі, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цієї фізичної особи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 911/4111/16 (провадження № 12-69гс18).

За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищенаведене, провадження у справі № 912/3809/16 підлягає закриттю в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради від 29.01.2016 № 69 про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Справа розглядалась неодноразово.

Здійснити повний розподіл судових витрат з огляду на відсутність повної інформації по виконанню раніше виданих судових наказів суд при винесенні рішення позбавлений можливості.

Поряд з тим, позивач при зверненні до суду сплатив 6890,00 грн за п`ять вимог.

Суд задовольнив дві позовні вимоги

Управлінням Державної казначейської служби України у Добровеличківському районі було повідомлено суд (лист 01-24-10/188 від 13.05.2019) що здійснено списання судового збору з Олексіївської сільської ради в сумі 1378,00 грн у справі № 912/3809/16.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 142 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 40,00 га".

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №52, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 07.10.2008 р.,

зареєстрованого 07.10.2008р. за № 51

Орендодавець: Піщанобрідська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, в особі _____________, що діє на підставі______________________ з одного боку,

та

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода", в особі генерального директора Соловчука Івана Михайловича, який діє на підставі Статуту з другого, уклали дану угоду про нижченаведене:

Орендодавець та Орендар домовилися поновити на вісім років строк дії договору оренди землі від 07.10.2008р., зареєстрованого 07.10.2008р. № 51.

Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - в органі, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Інші умови договору оренди землі від 07.10.2008 року, зареєстрованого 07.10.2008 р. за № 1 залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін.

Орендодавець Орендар

Піщанобрідська сільська рада Товариство з обмеженою відповідальністю

Новоукраїнського району "Згода"

Кіровоградської області

вул. Незалежності 29, вул. Центральна, 84

с. Піщаний Брід, смт. Добровеличківка,

Новоукраїнський район, Новоукраїнський район,

Кіровоградська область, 27037 Кіровоградська область, 27000

Код Код

______________ ______________ І.М. Соловчук

м.п.".

Провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення Олексіївської сільської ради від 29.01.2016 № 69 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Піщанобрідської сільської ради Нвоукраїнського району Кіровогардської області (і.к. 04365810; вул. Незалежності 29, с. Піщаний Брід, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" (27000, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, смт. Добровеличківка, вул.Центральна, 84, і.к. 23100419) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу (до Електронного кабінету представника), Піщанобрідській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області (до Електронного кабінету); Новоукраїнській районній державній адміністрації Кіровоградської області (до Електронного кабінету), ОСОБА_1 (адвокату Борушу А. до Електронного кабінету).

Повне рішення складено 10.06.2024.

Суддя В.Г. Кабакова