ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р. Справа № 922/5031/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; )
до Приватного акціонерного товариства "Харківський верстатобудівний завод" (адреса: 61089, м. Харків, пр.-т Героїв Харкова, буд. 277; )
про стягнення 203490,91 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський верстатобудівний завод" (далі - відповідач) 203490,91 грн, з яких:

142358,96 грн - пені;

16862,60 грн - 3% річних;

44269,35 грн - втрат від інфляції.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 17 від 01.01.2019 щодо своєчасності та повноти проведення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 відкрито провадження у справі № 922/5031/23; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2023 провадження у справі № 922/5031/23 зупинено до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги у справі № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.05.2024 провадження у справі № 922/5031/23 поновлено.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про порядок розгляду справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного та поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копії ухвал по даній справі

Копію ухвали від 28.11.2023 про відкриття провадження у справі та копію ухвали від 14.12.2023 про зупинення провадження у справі, які були направлені засобами поштового зв`язку, відповідач отримав, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення згідно з якими направлялась поштова кореспонденція.

Позивачу копії наведених ухвал доставлені до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа.

Копію ухвали від 28.05.2024 про поновлення провадження у справі була доставлена до електронного кабінету сторін в підсистемі «Електронний суд», про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні положень ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2023.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території", згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області таким постачальником визначено ПАТ "Харківенергозбут".

ПАТ "Харківенергозбут" має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505).

Частиною 1 ст. 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом 5 п. 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Слід зазначити, що згідно з п. п. 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву - приєднання.

У відповідності до п. 3.1.7 Правил, електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Разом з тим, відповідно до п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 Правил, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 постанови № 312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Відповідно до п. 4.3 Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або надані послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ Харківенергозбут проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

У даному випадку, як свідчать матеріали справи, відповідач звернувся до позивача з заявою-приєднанням (а. с. 23-24) до договору про постачання електроенергії споживачу на умовах комерційної пропозиції № 4.

В подальшому, між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 17 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції № 4, якою в свою чергу передбачено постачання електричної енергії за адресою м. Харків пр. Московський, буд. 277, ЕІС код комерційної точки обліку: 62Z213, 62Z036 та 62Z180 (оператори, з яким споживач має договір на розподіл електричної енергії АТ Харківобленерго та ДП «НЕК «Укренерго»).

01.08.2021 між сторонами у справі підписано Додаток № 2 до договору, якою здійснено заміну комерційної пропозиції № 4 на комерційну пропозицію № 133 Ф-Р (далі за текстом комерційна пропозиція) (а. с. 29-31).

Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За змістом п. п. 5.4-5.5 договору ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

На підставі змісту п. 4 комерційної пропозиції № 133 Ф-Р розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) на підставі виставленого рахунку споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

У п. 8 комерційної пропозиції сторонами передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 5 даної комерційної пропозиції, постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, З% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Суми пені, З% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.

Як свідчать матеріали справи, згідно з переданими даними від АТ Харківоблеперго відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період протягом лютого 2022 червня 2022.

Як зазначає позивач, заборгованість формувалась таким чином:

- рахунок у лютому 2022 року на суму 313645,57 грн разом з ПДВ (строк оплати до 29.11.2022). 16.02.2022 сплачено за лютий 137843,92 грн. Рахунок повністю не оплачений;

- рахунок у березні 2022 року на суму 100815,78 грн разом з ПДВ (строк оплати до 29.11.2022). Рахунок не оплачений;

- рахунок у квітні 2022 року на суму 68943,83 грн разом з ПДВ (строк оплати до 29.11.2022). Рахунок не оплачений;

- рахунок у травні 2022 року на суму 61545,79 грн разом з ПДВ (строк оплати до 29.11.2022). Рахунок не оплачений;

- рахунок у червні 2022 року на суму 237269,29 грн разом з ПДВ (строк оплати до 18.07.2022). Рахунок не оплачений.

22.08.2022 відповідачем сплачено за лютий 2022 року 29999,98 грн.

26.08.2022 відповідачем сплачено за лютий 2022 року 12000 грн.

02.09.2022 відповідачем сплачено за лютий 2022 року 34000 грн.

Станом на 15.12.2022 сума заборгованості за спожиту електричну енергію по договору № 17 від 01.01.2019 за період з лютого 2022 по червень 2022 складала 568 403,36 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.12.2022 по справі № 922/1838/22 стягнуто з відповідача у даній справі на користь позивача у даній справі вказану вище заборгованість в сумі 568403,36 грн.

Зазначене рішення в передбаченому Законом порядку набрало законної сили.

Однак, доказів повної оплати існуючої заборгованості суду не надано. Як стверджує позивач, боргу відповідача за спожиту електроенергію протягом лютого червня 2022 року становить 203490,91 грн.

З посиланням на факту прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства нараховано відповідачу:

142358,96 грн пені за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з 19.07.2022 по 30.05.2023;

16862,60 грн - 3% річних за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з 19.07.2022 по 30.09.2023;

44269,35 грн - втрат від інфляції за прострочення кожного з щомісячних платежів за загальний період прострочення з вересня 2022 року по липень 2023 року.

Обставини щодо стягнення наведених нарахувань стали підставами для зверненя позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Пунктом 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Уважається, що боржник прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором чи законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У даному випадку, відповідач вважається таким, що прострочив, виконання грошового зобов`язання, оскільки, не виконав його в строк, встановлений умовами договору № 17 від 01.01.2019.

В рішенні Господарського суду Харківської області від 15.12.2022 у справі № 922/1838/22 судом встановлено що Приватне акціонерне товариство "Харківський верстатобудівний завод" в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростувало, доказів остаточної оплати спожитої у січні - червні 2022 року електричної енергії не надало. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" в частині примусового стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 17 від 01.01.2019 в розмірі 568403,36 грн обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню».

Висновки, викладені в рішенні господарського суду Харківської області від 15.12.2022 у справі № 922/1838/22 є преюдиційними для розгляду даної справи, а тому в розумінні ст. 75 ГПК України не підлягають доведенню в процесі розгляду даної справи.

Загальна сума боргу відповідача перед позивачем за договором № 17 від 01.01.2019 становила 568403,36 грн, та була сплачена з порушенням встановленого договором строку. Доказів протилежного матеріали справи не містять, та відповідачем суду не надано.

Суд констатує, що рішенням Господарського суду Харківської області від 15.12.2022 у справі № 922/1838/22 з відповідача на користь позивача не стягувались 3% річних, пеня, а також інфляційні нарахування, а тому у позивача наявне право на нарахування та стягнення інфляційних та 3% річних за весь час прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань

Перевіривши за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення Ліга: закон складений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд констатує його арифметичну вірність.

За таких обставин, позов в зазначеній частині підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 16862,60 грн 3% річних за період прострочення з 19.07.2022 по 30.09.2023 та 44269,35 грн інфляційних втрат за період прострочення з вересня 2022 по липень 2023.

Щодо нарахованої та заявленої до стягнення 142358,96 грн пені за період з 19.07.2022 по 30.05.2023 суд зазначає.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив зобов`язання за договором в частині своєчасної оплати поставленої електричної енергії.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій згідно ч.2 ст. 217 ГК України, є штрафні санкції.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Укладеним сторонами договором передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені.

Однак, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування.

Так, п. 5 вказаної постанови (доповненим згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Підпунктом 16 п. 1 постанови № 332 (доповненим згідно постанови № 413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Зазначена постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку.

При цьому, повноваження НКРЕКП визначені Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", п. 1 ч. 2 ст. 17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону, регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Постанова НКРЕКП № 413 від 26.04.2022, якою доповнено постанову № 332 підпунктом 16 пункту 1, набрала чинності з дня її прийняття, проте, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.

Також, вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховані правові позиції Верховного Суду, які викладені в постановах від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, від 25.01.2022 у справі № 911/782/21, та в Постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду винесено постанову від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 в яких зазначено, зокрема, що положення постанови НКРЕКП є спеціальними щодо правового регулювання спірних правовідносин та підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до ст. 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 142358,96 грн пені, нарахованих за період з 19.07.2022 по 30.05.2023.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. ст. 129, 130 ГПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов у даній справі задоволено частвоко, суд керуючись ст. 123, 126, 129 ГПК України при розподілі судових витрат покладає на відповідача 916,97 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський верстатобудівний завод" (адреса: 61089, м. Харків, пр.-т Героїв Харкова, буд. 277; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; ; із зарахуванням на ХОУ АТ Ощадбанк UA0529792, МФО 351823, ):

16862,60 грн - 3% річних;

44269,35 грн - втрат від інфляції;

916,97 грн - витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак