ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"14" червня 2024 р. Cправа № 902/649/24

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши без повідомлення учасників справи, заяву керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області № 56-1813вих-24 від 11.06.2024 про забезпечення позову

до подання позовної заяви керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Інвест Агро"

до: Фермерського господарства "Тімур-Агро"

про витребування земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

12.06.2024 на розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла заява керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області № 56-1813вих-24 від 11.06.2024 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Інвест Агро" та Фермерського господарства "Тімур-Агро" щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області), яка на праві власності зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» (вул. В. Стуса, буд. 32, кв. З, м. Вінниця, Вінницька область, );

- заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області);

- заборони відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» (вул. В. Стуса, буд. 32, кв. З, м. Вінниця, Вінницька область, ) вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області);

- заборони державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2024 заяву розподілено судді Матвійчуку В.В.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За приписами статті заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень наведеної норми, суд вважає за можливе розглянути заява про забезпечення позову без повідомлення учасників.

Розглянувши документи і матеріали, які подані заявником, з`ясувавши обставини на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, господарський суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає, що керівником Хмільницької окружної прокуратури 26.12.2022 до Господарського суду Вінницької області подано позов в інтересах Хмільницької міської ради до ТОВ «Поділля Інвест Агро», ФГ «Тімур-Агро», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319 площею 2,00 га.

Після відкриття провадження у справі прокурору стало відомо про факт об`єднання ТОВ «Поділля Інвест Агро» спірної земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319 площею 2 га із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0309 площею 2 га, які увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0382 площею 4 га.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0319 втратила статус окремого об`єкта, так як вона була об`єднана з іншою земельною ділянкою до Господарського суду подано заяву про зміну предмету позову.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.05.2023 у справі № 902/1415/22 задоволено позов Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» та Фермерського господарства «Тімур Агро», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_1 та:

- скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ТОВ «Поділля Інвест Агро» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0382 з припиненням права власності товариства на цю земельну ділянку;

- скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0382;

- витребувано у ТОВ «Поділля Інвест Агро» та ФГ «Тімур Агро» на користь Хмільницької міської ради земельну ділянку площею 2,0000 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0382 в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-8193/15-20-сг від 01.04.2020 у власність ОСОБА_1 та відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Проте, під час виконання рішення суду установлено, що за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0382 перенесена до архівного шару 29.06.2023 у зв`язку із її поділом на дві ділянки з кадастровими номерами :02:002:0396 та :02:002:0397.

Вказана обставина унеможливила виконання рішення суду.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 за № 0-2-0.6-3676/2-24 земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0397 площею 2,00 га відповідає конфігурації і межам земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319 площею 2,00 га, яка була надана у власність ОСОБА_1 згідно наказу 2-8193/15-20-СГ від 01.04.2020.

Відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397 є ТОВ «Поділля Інвест Агро». (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) та орендарем ФГ «Тімур-Агро» (номер запису про речове право 50878514).

Заявник зауважує, що ТОВ «Поділля Інвест Агро», як власник земельної ділянки, може розпоряджатись нею на власний розсуд, в тому числі відчужувати, об`єднувати, здійснювати поділ, змінювати цільове призначення тощо.

Посилаючись на те, що під час розгляду справи № 902/1415/22 відповідачі неодноразово здійснювали об`єднання та поділ спірної земельної ділянки, заявник вважає, що очевидно існує небезпека поділу, об`єднання, відчуження ділянки, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів територіальної громади або ускладнить цей процес, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

З огляду на викладене, керівник Хмільницької окружної прокуратури звертається до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Згідно з практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (Справа "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66).

У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст. ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

17.10.2019 року набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву ст.79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, чим в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 року наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі "Дж.К. та Інші проти Швеції" ("J.K. and Others v. Sweden") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007р. у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Судом досліджено надані заявником документи та встановлено, що дійсно рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.05.2023 у справі № 902/1415/22 задоволено позов Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ТОВ «Поділля Інвест Агро» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0382 з припиненням права власності товариства на цю земельну ділянку, скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0382.

Крім того, зазначеним рішенням витребувано у ТОВ «Поділля Інвест Агро» та ФГ «Тімур Агро» на користь Хмільницької міської ради земельну ділянку площею 2,0000 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0382 в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319, що була передана на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-8193/15-20-сг від 01.04.2020 у власність Рафаіловій Н.О. та відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Як слідує зі змісту зазначеного рішення провадження у справі № 902/1415/22 відкрито 30.12.2022.

При цьому, в процесі розгляду справи № 902/1415/22, ТОВ «Поділля Інвест Агро» вжито заходів по об`єднанню земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319 з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0309 та утворенням нової земельної ділянки площею 4 га з кадастровим номером :02:002:0382.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманої 31.03.2023, також установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0382 зареєстрована 16.01.2023 Відділом №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. Крім того, 31.01.2023 державним реєстратором Якушинецької сільської ради Вінницького району Мельник І.А. проведено державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку (індексний номер рішення 66302437 від 06.02.2023) за ТОВ «Поділля Інвест Агро» на підставі технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок б/н від 16.01.2023, видавник: ДП "Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою".

Наведені обставини стали підставою зміни прокурором предмета позову у справі № 902/1415/22.

Крім того, під час виконання рішення суду у справі № 902/1415/22 з`ясовано, що за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0382 перенесена до архівного шару 29.06.2023 у зв`язку із її поділом на дві ділянки з кадастровими номерами :02:002:0396 та :02:002:0397.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області наведеної в листі від 24.04.2024 за № 0-2-0.6-3676/2-24, наданої на запит прокурора, земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0397 площею 2,00 га відповідає конфігурації і межам земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319 площею 2,00 га, яка була надана у власність Рафаіловій Н.О. згідно наказу 2-8193/15-20-СГ від 01.04.2020.

Відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397 є ТОВ «Поділля Інвест Агро». (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248) та орендарем ФГ «Тімур-Агро» (номер запису про речове право 50878514).

Таким чином, після відкриття провадження в господарській справі № 902/1415/22, предметом розгляду якої було вирішення питання стосовно витребування земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319, утворено нову земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0382 шляхом об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0319 з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0309.

Відповідні дії також вчинено і в ході виконання рішення суду в зазначеній справі, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0382 поділено на дві ділянки з кадастровими номерами :02:002:0396 та :02:002:0397.

Надані докази створюють вірогідність побоювань заявника відносно утруднення поновлення прав позивача в рамках однієї судової справи внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, оскільки не виключається можливість вчинення аналогічних дій також і після відкриття провадження у господарській справі з приводу витребування земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397.

Тому суд погоджується з позицією заявника відносно вірогідного порушення прав територіальної громади у випадку повторно поділу, об`єднання чи відчуження спірної земельної ділянки та вважає доведеними наявність ризиків, передбачених ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Згідно правових висновків Верховного Суду, у таких спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Предметом майбутнього позову є вимога про витребування на користь Хмільницької міської ради земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397 площею 2,00 га, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області).

Тобто, до предмету судового розгляду входить оцінка правомірності набуття та реєстрації за відповідачем права власності на спірний об`єкт нерухомого майна.

Тому, наслідком виконання майбутнього рішення, у випадку задоволення позовних вимог, має стати перехід права власності на зазначену земельну ділянку на користь територіальної громади.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області), яка на праві власності зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» (вул. В. Стуса, буд. 32, кв. З, м. Вінниця, Вінницька область, ) - співвідноситься з предметом позову.

Суд також виходить з того, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, їх обмежено строком розгляду справи та терміном виконання майбутнього судового рішення.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій співвідноситься з предметом позову.

Крім того, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18).

Відтак, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки унеможливить подальше відчуження земельної ділянки, її поділ чи об`єднання, зміну конфігурації та реквізитів, чим гарантуватиме подальше виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Також, суд вважає достатньо обґрунтованими побоювання відносно того, що поділ, об`єднання чи зміна власника земельної ділянки, внесення відповідних змін до державного реєстру речових прав щодо останньої, створить необхідність захисту прав у інших судових процесах, що не відповідатиме принципу правової визначеності та не сприятиме ефективному захисту прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, не обмежують повноважень відповідача щодо фактичного володіння та використання майна, запроваджуються до подачі позову на строк 10 днів (ч. 3 ст. 139 ГПК України), тому суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову не становитимуть непропорційне втручання у мирне володіння майном або надмірний тягар та не порушуватиме положень Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, а також Протоколів до неї.

Оскільки їх застосування передбачено національним законодавством, переслідує легітимну мету (забезпечення ефективного захисту прав заявника), судом обрано найменш обтяжливі форми обмежень, які не стосуються повного обмеження права власності (виключно стосуються заборони розпорядження та проведення реєстраційних дій); строк дії заходів є обмеженим та чітко врегульованим ГПК України (у випадку подачі позову не перевищуватиме 120 днів); власнику надано право судового захисту та забезпечено можливість ініціювати зміну або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 143, 145 ГПК України).

За наведеного, заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування таких заходів згідно із ч. 1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у суду достатні підстави відсутні, що не позбавляє відповідача чи інших зацікавлених осіб права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до вказаної статті (правові позиції, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/789/18, від 18.06.2019 у справі № 904/661/19, від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18, від 14.08.2019 у справі № 910/3802/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 14, 20, 73, 74, 79, 86, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області № 56-1813вих-24 від 11.06.2024 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області), яка на праві власності зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» (вул. В. Стуса, буд. 32, кв. 3, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» (вул. В. Стуса, буд. 32, кв. 3, м. Вінниця, Вінницька область, ) вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області).

Заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0397, що розташована на території Хмільницької міської ради Хмільницького району Вінницької області (колишньої Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області).

Стягувач: Хмільницька окружна прокуратура Вінницької області (вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 34, м. Хмільник, Вінницька область, 22000; ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Інвест Агро» (вул. В. Стуса, буд. 32, кв. 3, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом 3 років.

Примірник ухвали надіслати Хмільницькій окружній прокуратурі, Хмільницькій міській раді, ТОВ «Поділля Інвест Агро» та ФГ Тімур-Агро" - до електронних кабінетів в ЄСІТС. Засвідчений гербовою печаткою суду примірник ухвали надіслати Хмільницькій окружній прокуратурі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 14.06.2024.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Хмільницька окружна прокуратура Вінницької області (вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 34, м. Хмільник, Вінницька область, 22000; )