ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/474/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Рівненського обласного центру зайнятості в особі Рівненської філії Рівненського обласного центру зайнятості

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області

про: стягнення в сумі 22 079,03 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: О.Воробйова

ОПИС СПОРУ

Рівненський обласний центр зайнятості в особі Рівненської філії Рівненського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про стягнення в сумі 22 079,03 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у жовтні 2022 року, у зв`язку із звільненням з Головного управління ДПС у Рівненській області, за послугами до Рівненської районної філії Рівненського обласного центру зайнятості звернувся ОСОБА_2 .

На підставі заяви про надання (поновлення) статусу безробітного, з 20 жовтня 2022 року ОСОБА_2 було надано статус безробітного та призначено виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття - допомоги по безробіттю терміном 360 календарних днів з 20.10.2022 року по 14.10.2023 року.

Реєстрацію безробітного було припинено 10 квітня 2023 року у зв`язку з виданням наказу про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Під час перебування на обліку в Рівненській районній філії Рівненського обласного центру зайнятості в статусі безробітного ОСОБА_2 за період з 20 жовтня 2022 року по 26 січня 2023 року отримав матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю в сумі 22 079,03 грн., яка підлягає відшкодуванню роботодавцем - Головним управлінням ДПС у Рівненській області у зв`язку з поновленням ОСОБА_2 на роботі за рішенням суду.

У своєму відзиві на позов відповідач вимоги не визнав зазначивши, що ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти за час вимушеного прогулу, а тому у разі неврахування в оплаті за час вимушеного прогулу допомоги по безробіттю, ця сума коштів для поновленого на роботі працівника є переплатою.

Відповідач посилається на абз. 2 п.32. постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", згідно з яким при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 11 червня 2024 року.

28 травня 2024 року відповідачем подано відзив на позов.

03 червня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив.

У судовому засіданні позивач підтримав позов.

Відповідач позов не визнав.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як видно з рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №240/24656/22 ОСОБА_2 22.01.2021 року був призначений на посаду начальника відділу досудового врегулювання спорів, інформаційно-аналітичної роботи управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Рівненській області у порядку переведення.

16 вересня 2022 відповідач видав наказ №144-о про припинення державної служи та звільнення 19 вересня 2022 року ОСОБА_2 з посади начальника відділу досудового врегулювання спорів, інформаційно-аналітичної роботи управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Рівненській області у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців згідно з пунктом 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

3 жовтня 2022 року, у зв`язку із звільненням з Головного управління ДПС у Рівненській області за послугами до Рівненської районної філії Рівненського обласного центру зайнятості звернувся ОСОБА_2 .

На підставі заяви про надання (поновлення) статусу безробітного з 20 жовтня 2022 року ОСОБА_2 було надано статус безробітного та призначено виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття - допомоги по безробіттю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №240/24656/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 №144-о від 16 вересня 2022 року, вирішено поновити вказану особу на посаді начальника відділу досудового врегулювання спорів, інформаційно-аналітичної роботи управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Рівненській області з 20 вересня 2022 року, та стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2022 року по 22 березня 2023 року, включно, в розмірі 132 184,80 грн (сума зазначена без урахування обов`язкових утримань).

Наказом ГУ ДПС у Рівненській області від 10 квітня 2023 року №63-0 поновлено ОСОБА_2

Реєстрацію безробітного ОСОБА_2 було припинено 10 квітня 2023 року у зв`язку з виданням наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі на посаді начальника відділу досудового врегулювання спорів, інформаційно-аналітичної роботи управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Рівненській області з 20 вересня 2022 року.

Позивач вказує, що під час перебування на обліку в Рівненській районній філії Рівненського обласного центру зайнятості в статусі безробітного ОСОБА_2 за період з 20 жовтня 2022 року по 26 січня 2023 року отримав матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю в сумі 22 079,03 грн, яка підлягає відшкодуванню роботодавцем - Головним управлінням ДПС у Рівненській області у зв`язку з поновленням ОСОБА_2 на роботі за рішенням суду.

Допомога по безробіттю ОСОБА_2 була перерахована на рахунок, який ним відкрито у АТ "Приватбанк".

Також позивачем надано довідку про виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 від 15 квітня 2024 року №01-34/824.

Таким чином, на переконання позивача, кошти в сумі 22 079,03 грн, виплачені ОСОБА_2 як допомога по безробіттю за період з 20.10.2022 року по 26.01.2023 року підлягають відшкодуванню Головним управлінням ДПС у Рівненській області.

В порядку досудового врегулювання спору, Рівненською філією Рівненського обласного центру зайнятості на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області було надіслано повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати кошти.

У відповідь на вказане повідомлення, відповідач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області подано апеляційну скаргу на рішення Рівненського окружного адміністративного суду №240/24656/22 від 23 березня 2023 року.

У березні 2024 року позивач повторно надіслав повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати кошти.

У відповідь на вказане повідомлення відповідач повідомив про відсутність кошторисних видатків, що робить неможливим відшкодування суми матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

Предметом спору є позовна вимога про стягнення з роботодавця суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону № 1533-III страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону № 1533-III право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Видом забезпечення є, зокрема, допомога по безробіттю (абзац другий частини першої статті 7 Закону № 1533-III).

Відповідно до вимог частини шостої статті 10 Закону № 1533-III, частини другої статті 22 Закону України "Про зайнятість населення", пункту 2 розділу ІІ, пунктів 1-3 розділу ІІІ Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.06.2019 № 945, у спірних правовідносинах Центр зайнятості (як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції) забезпечує, зокрема, надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та "Про зайнятість населення", а також виконує функції виконавчої дирекції Фонду.

Пунктом 2 частини першої статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 31 Закону № 1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

За встановлених обставин цієї справи, ОСОБА_2 з 19 вересня 2022 року був звільнений з займаної посади за з 20 жовтня 2022 року вказаній особі було надано статус безробітного та призначено виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття - допомоги по безробіттю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №240/24656/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 №144-о від 16 вересня 2022 року, вирішено поновити вказану особу на посаді начальника відділу досудового врегулювання спорів, інформаційно-аналітичної роботи управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Рівненській області з 20 вересня 2022 року, та стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2022 року по 22 березня 2023 року, включно, в розмірі 132 184,80 грн. (сума зазначена без урахування обов`язкових утримань).

Наказом ГУ ДПС у Рівненській області від 10 квітня 2023 року №63-0 поновлено ОСОБА_2

ОСОБА_2 був зареєстрований у Центрі зайнятості як безробітній та з жовтня 2022 року по січень 2023 року отримав 22 079,03 грн. допомоги по безробіттю.

Абзацом сьомим частини першої статті 34 Закону № 1533-III визначено, що Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду (абзац другий частини четвертої статті 35 Закону № 1533-III).

Таким чином, відповідно до статей 34, 35 Закону № 1533-III Фонд має право стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а роботодавець - зобов`язаний відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2018 у справі № 902/291/17).

Матеріалами справи підтверджується, що Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області по відношенню до ОСОБА_2 є роботодавцем у розумінні частини четвертої статті 35 Закону № 1533-III, а тому на нього покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. У свою чергу, Центр зайнятості, як зазначено вище, діє від імені Фонду відповідно до закону.

Беручи до уваги наведені норми чинного законодавства та обставини цієї справи, суд робить висновок про обґрунтованість позову.

Водночас суд ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.07.2018 у справі № 914/1875/17, згідно якого частина четверта статті 35 Закону № 1533-III не передбачає жодних підстав чи можливостей зменшити суму виплаченого безробітному та вартості наданих соціальних послуг безробітному, які підлягають відшкодуванню роботодавцем у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, в тому числі, і на суму коштів, стягнутих в якості оплати за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, посилання відповідача на абз. 2 п.32. постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" суд бере до уваги, а проте не вважає за можливе застосувати вказані роз`яснення, оскільки позиція, наведена у цій постанові Пленуму не відповідає чинній судові практиці, та є застарілою.

Так, посилання відповідача на пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" суд вважає неприйнятним, оскільки ці роз`яснення (попри втрату ними актуальності у зв`язку з виключенням частини третьої статті 117 Кодексу законів про працю України на підставі Закону України № 3248-15 від 20.12.2005) могли бути застосовними у спорі про стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи. Тобто питання можливості зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу на суму виплати допомоги по безробіттю не відноситься до предмету доказування у цьому спорі щодо відшкодування роботодавцем виплаченого Фондом забезпечення безробітному.

Вказаної позиції дотримується і Верховний Суд у свої постановах, наприклад у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №905/2155/21.

Висновки суду

Суд вважає позов обґрунтованим, а тому робить висновок про необхідність стягнення з відповідача 22 079,03 грн виплаченого забезпечення. Відповідач не навів суду переконливих аргументів які б спростовували доводи позивача.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового спору за даними вимогами складає 3 028,00 грн, а відтак у зв`язку з задоволенням позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська 12, ідентифікаційний код 44070166) на користь Рівненського обласного центру зайнятості (33013, м. Рівне, вул. кавказька 9а, ідентифікаційний код 05430879) 22 079 (двадцять дві тисячі сімдесят дев`ять) грн 03 коп. суми виплаченого забезпечення та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач): Рівненський обласний центр зайнятості (33013, м. Рівне, вул. кавказька 9а, ідентифікаційний код 05430879).

Відповідач (Боржник): Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська 12, ідентифікаційний код 44070166)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 12 червня 2024 року.

Суддя Андрій КАЧУР