ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1385/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (місцезнаходження: 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10; )
до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 61202, місто Харків, улиця Ахсарова, будинок 2; )
про стягнення 56 618,56 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (відповідач) заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019 за період з лютого 2022 по квітень 2022, січня 2023 по травень 2023 у сумі 53 671,73 грн., 3 % річних у сумі 1021,82 грн. за період з 22.02.2023 по 31.01.2024 та інфляційні втрати у сумі 1 925,01 грн. за період з квітня 2023 по липень 2023, з жовтня 2023 по січень 2024.

Також у позовній заяві позивач просить покласти судові витрати на відповідача та розглядати справу за правилами спрощенного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1385/24, справу № 922/1385/24 постановлено розглядати без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву, встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву.

09.05.2024 до Господарського суду Харківської області від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№12221/24 від 09.05.2024). Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає наступне. По - перше, на думку відповідача, позивачем невірно обрано відповідачем ДП "Харківський облавтодор", оскільки договір про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019 був укладений з філією "Великобурлуцький райавтодор" ДП "Харківський Облавтодор", про що свідчить заява - приєднання до договору, інформація щодо об`єктів споживача, комерційна пропозиція №1Ф-Р, повідомлення про зміну умов публічної комерційної пропозиції, які підписані начальником філії -Максимовою Р.О. По - друге, відповідач зазначає, що акти приймання - передач, долучені позивачем до позовної заяви не підписані відповідачем, що свідчить про неотримання відповідачем послуг з постачання електричної енергії. По - третє, відповідач зазначає, що договір укладено з представником юридичної особи, який не мав повноважень на укладення цього договору, оскільки філія не може самостійно заключати договори без відповідної господарської дієздатності. По - четверте, на думку відповідача, позивачем порушено методику нарахування інфляційних втрат. По - п`яте, відповідач посилається на наявність форс - мажорних обставин та зазначає, що під час воєнного стану на території України на ДП "Харківський облавтодор" покладено забезпечення стану автомобільних доріг, які є частиною критичної інфраструктури України.

Також у відзиві на позовну заяву, відповідач просить суд витребувати у позивача, в порядку ч.6 ст.91 ГПК України, оригінали письмових документів, копії яких долучені до позовної заяви.

13.05.2024 до Господарського суду Харківської області від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив (вх.№12495 від 13.05.2024). Позивач зазначає, що відповідно до витягу з ЄДР у графі "Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи" (ДП "Харківоблавтодор") міститься інформація про філію "Великобурлуцький райавтодор" ДП "Харківський облавтодор". Щодо заперечень відповідача стосовно того, що керівник філії "Великобурлуцький райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" Максимова Р.О. не мала права підписувати договір №762-011 від 01.01.2019, позивач зазначає, що оскільки філія не є юридичною особою та діє під керівництвом органів управління підприємства, а отже діяльність з укладання договорів неможлива без надання відповідних повноважень (довіреності) керівнику філії органами управління підприємства. Втім, довіреність на підтвердження повноважень Максимової Р.О. не додана відповідачем до відзиву на позовну заяву, чим на думку позивача, відповідач вводить суд в оману. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем з банківського рахунку відокремленого підрозділу - філії "Великобурлуцький райавтодор" здійснювались платежі з оплати за спожиту електричну енергію по договору №762-011 від 01.01.2019, що свідчить про те, що відповідач конклюдентними діями схвалив споживання електричної енергії відокремленим підрозділом - філією "Великобурлуцький райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" та підтвердив укладення з позивачем вказаного вище договору шляхом підписання керівником філії заяви - приєднання до договору №762 - 011 від 01.01.2019. Щодо заперечень відповідача стосовно непідписання ним актів приймання - передачі електричної енергії, позивач зазначає, що з боку відповідача будь яких заперечень щодо фактичного обсягу спожитої ним електричної енергії в спірних періодах, на адресу позивача не надходило, а тому посилання відповідача на непідписання ним актів приймання - передачі як підстави для невиконання зобов`язань за договором, на думку позивача, є незаконним. Також, позивач заперечує щодо посилання відповідача на форс - мажорні обставини, з огляду на їх необґрунтованість та непідтвердженість належними доказами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2024 прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву (вх.№12221/24 від 09.05.2024); відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів письмових документів, копії яких були їм долучені в якості додатків до позовної заяви; прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№12495 від 13.05.2024).

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши справу № 922/1385/24 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01 січня 2019 року ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 за № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 за № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 312 (далі - Правила), та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.

Слід відзначити, що відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Статтею 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" унормовано, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного електричної енергії споживачем у певний період часу електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до пункту 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з пунктом 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Пунктом 4.3 Правил передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Вимогами п. 9.1.1 Розділу ХІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії визначено, що обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Отже, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем позивач проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вище вимог та показів приладу обліку від оператора системи розподілу в порядку, передбаченому умовами договору.

Пунктом 3.1.7. Правил передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Пунктом 3.2.1 Правил закріплено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного Договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Позивачем надано до матеріалів позовної заяви копію договору № 762-011 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії Споживачу - Дочірньому підприємству «ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (), який не підписаний Споживачем.(а.с.12-15).

Згідно з пунктом 2.1 договору за договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.2.2 Договору № 762-0111 від 01.01.2019 Обов`язковою умовою для постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувані послугу з розподілу електричної енергії.

Пунктом 5.5 договору погоджено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Відповідно до пункту 5.7. договору оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Водночас, позивач до матеріалів позовної заяви надав копію Комерційної пропозиції № 1 Ф-Р для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць «Оплата електричної енергії один раз за фактично спожиту електричну енергію (плата за надання послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем оператору системи розподілу)», яка є Додатком № 2 від 01.12.2020 до договору № 762-011 від 01.01.2019, тобто являється невід`ємною частиною зазначеного договору (далі по тексту - Комерційна пропозиція № 1 Ф-Р) (а.с.17-18).

Комерційна пропозиція № 1 Ф-Р підписана з боку Споживача начальником відокремленого підрозділу - Філії «Великобурлуцький Райавтодор» Дочірнього підприємства «ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРОПОУ відокремленого підрозділу 03447233) Максимовою Р.О.

Також позивачем до матеріалів позовної заяви надано копію Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць «Оплата електричної енергії один раз за фактично спожиту електричну енергію (плата за надання послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем оператору системи розподілу)», яка є Додатком № 2 від 01.01.2023 до договору № 762-011 від 01.01.2019, тобто являється невід`ємною частиною зазначеного договору (далі по тексту - Комерційна пропозиція № 1/23 Ф-Р) (а.с.19-20).

Пунктом 4 Комерційної пропозиції 1Ф-Р передбачено, що розрахунковим періодом с календарний місяць, Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) на підставі виставленого рахунка Споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

Відповідно до умов пункту 5 Комерційної пропозиції №1/23 Ф-Р рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 6 Комерційної пропозиції 1Ф-Р звіряння фактичного обсяіу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом оформлення між Споживачем та Постачальником Акту прийому-нередачі електричної енергії", сформованого згідно з даними на останній день розрахункового періоду Споживача.

Підпункт 1 пункту 6.2 Договору передбачає, шо Споживач зобов`язаний забезпечу вати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.8 Комерційної пропозиції у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 даної комерційної пропозиції. Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

У разі виникнення у споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим Договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором (п.5.9.Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п.9.1.Договору).

Також, у матеріалах позовної заяви міститься копія Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 762-011 від 01.01.2019), яку підписано 28.12.2018 Споживачем - Дочірнім підприємством «ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» () в особі керівника відокремленого підрозділу - Філії «Великобурлуцький Райавтодор» Дочірнього підприємства «ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Максимовою Р.О.

Із вказаної Заяви-приєднання від 29.12.2018 вбачається, що Споживач, ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу на сайті електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут" в мережі Інтернет за адресою www.zbutenergo.kharkov.ua, приєднався до умов Договору на умовах Комерційної пропозиції Постачальника № 2 з такими персоніфікованими даними Споживача: Споживач - ДП «ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР»; код ЄДРПОУ Споживача 31941174; вид та адреса об`єкта, точки комерційного обліку: Вкликобурлуцький район. згідно додатка ( завод; база; гараж; база); Оператор, з яким Споживач уклав договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії - АТ Харківобленерго.

Відповідно до Заяви-приєднання від 29.12.2018, Споживач, погодившись з цією завою-приєднанням (акцептувавши її), засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому Правилами роздрібного ринку порядку Споживач та Постачальник набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію:

за лютий 2022 на суму разом з ПДВ 11 309,17 грн. (а.с.27). Відповідачем за лютий 2022 спожито 3587 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.28). Рахунок за лютий 2022 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.31 зворотня сторона). Строк оплати рахунку до 01.04.2024р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

У лютому 2022 було сплачено за лютий 2022 у сумі 16.40 грн згідно платіжної інструкції №56 від 08.02.2022 (а.с.53 зворотня сторона).

за березень 2022 на суму разом з ПДВ 2604,59 грн.(а.с.28 зворотня сторона). Відповідачем за березень 2022 спожито 781 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.29 зворотня сторона). Рахунок за березень 2022 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.31 зворотня сторона). Строк оплати рахунку до 01.04.2024р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

за квітень 2022 на суму разом з ПДВ 2575.30 грн.,(а.с.30) Відповідачем за квітень 2022 спожито 756 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.31). Рахунок за квітень 2022 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.31 зворотня сторона). Строк оплати рахунку до 01.04.2024р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

З травня 2022 по грудень 2022 нарахувань не було.

за січень 2023 на суму разом з ПДВ 30 287.44 грн. (а.с.32). Відповідачем за січень 2023 спожито 6139 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.33). Рахунок за січень 2023 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.33 зворотня сторона). Строк оплати рахунку до 21.02.2023р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

за лютий 2023 на суму разом з ПДВ 3 070,75 грн.(а.с.35). Відповідачем за лютий 2023 спожито 669 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.36). Рахунок за лютий 2023 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.36 зворотня сторона). Строк оплати рахунку до 21.03.2023р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

за березень 2023 на суму разом з ПДВ 2235.71 грн.(а.с.40 зворотня сторона). Відповідачем за березень 2023 спожито 483 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.39 зворотня сторона). Рахунок за березень 2023 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.39). Строк оплати рахунку до 21.04.2023р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

за квітень 2023 на суму разом з ПДВ 1 405,73 грн.(а.с.38). Відповідачем за квітень 2023 спожито 330 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.41 зворотня сторона). Рахунок за квітень 2023 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.42). Строк оплати рахунку до 22.05.2023р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

за травень 2023 на суму разом з ПДВ 199,44 грн.(а.с.43 зворотня сторона).Відповідачем за травень 2023 спожито 48 кВт*год., згідно до витягу фактичних обсягів (а.с.44 зворотня сторона). Рахунок за травень 2023 та Акт приймання-передачі електричної енергії було направлено засобами поштового зв`язку (а.с.45). Строк оплати рахунку до 21.06.2023р. Рахунок в наданий строк не сплачено.

Станом на 01.02.2024р. загальна сума заборгованості за спожиту електричну енергію по Договору №762-011 від 01.01.2019р. складає 53671,73 грн. за період з лютого 2022р. по квітень 2022р., з січня 2023р. по травень 2023р.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, зазначає, що вказана заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019 відповідачем не сплачена, у звязку з чим станом на 01.02.2024 позивачем нараховані відповідачу : 3% річних за період 22.02.2023 по 31.01.2024 у сумі 1 021,82 грн. та інфляційні втрати за період з квітня 2023 по липень 2023, з жовтня 2023 по січень 2024 у сумі 1 925,01 грн.

Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення ПрАТ "Харківенергозбут" до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1 ст.193 ГК України).

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 статті 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Факт споживання відповідачем електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії №762-011 від 01.01.2019 підтверджується витягом з реєстру фактичних обсягів споживання (а.с.26).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом.

Згідно з приписами ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, зміна або розірвання договору допускається тільки за угодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно розділу 4 Комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць.

За умовами розділу 5 Комерційної пропозиції рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком, такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Як було встановлено судом, згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго", позивачем було проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів сформовано та виставлено відповідачу наступні рахунки за електричну енергію за лютий-квітень 2022, січень-травень 2023.

Перевіривши правомірність та обґрунтованість розрахованої заборгованості за електричну енергію, яка складає 53 671,73 грн., суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, арифметично вірним, підтвердженим матеріалами справи, не спростованим відповідачем, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 1021,82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1925,01 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 ЦК України).

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Разом з тим, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що якщо споживач не здійснив оплату за договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до пункту 8 Комерційної пропозиції №1 Ф-Р у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених пунктом 5 комерційної пропозиції, постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Матеріали справи містять оформлені рахунки на оплату 3% річних та інфляційних втрат за договором № 762-011 від 01.01.2019 р., які у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної сплати вартості спожитої електричної енергії було направлено позивачем на адресу відповідача для сплати.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого детального розрахунку 3% річних у розмірі 1021,82 грн. за період з 22.02.2023 по 31.01.2024 та інфляційних втрат у розмірі 1925,01 грн. за період з квітня 2023 по липень 2023, з жовтня 2023 по січень 2024, суд зазначає, що вказані нарахування відповідають умовам договору, комерційної пропозиції, вимогам законодавства, розрахунок з огляду на прострочення сплати основної заборгованості виконано арифметично вірно, з урахуванням чого, позовна вимога про стягнення 3% річних у розмірі 1021,82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1925,01 грн., визнається судом обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Щодо заперечень відповідача в частині укладення договору про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 6 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Частиною 4 статті 64 ГК України передбачено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до частини 1, 3, 4, 5 статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Частиною 4 статті 89 ЦК України передбачено, що до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Як вбачається з інформації, що відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Філія "Великобурлуцький райавтодор" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", код ЄДРПОУ ВП 03447233, є відокремленим підрозділом юридичної особи - Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", . Керівником зазначеного відокремленого підрозділу на час підписання заяви -приєднання та Комерційної пропозиції № 1Ф-Р була Максимова Р.О.

З огляду на зазначене, враховуючи, що Філія "Великобурлуцький райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", є відокремленим підрозділом відповідача - ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", а також враховуючи положення частини 4, 5 статті 64 ГК України та статті 95 ЦК України, суд зазначає про безпідставність посилань відповідача на те, що ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", є неналежним відповідачем.

Водночас, як зазначає позивач у позовній заяві та підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №56 від 08.02.2022 (а.с.53 зворотня сторона), відповідачем здійснювались платежі з оплати за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019. Вказані платежі були здійснені з банківського рахунку відокремленого підрозділу - Філії "Великобурлуцький райавтодор", відкритого у відповідності до частини 4 статті 64 ГК України, якою передбачено, що підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Отже, здійснивши оплати за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019, відповідач своїми конклюдентними діями схвалив споживання електричної енергії відокремленим підрозділом - Філія "Великобурлуцький райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" за спірним договором, тим самим, відповідач підтвердив укладення з позивачем вищезазначеного договору шляхом підписання керівником відокремленого підрозділу - Філія "Великобурлуцький райавтодор" заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції, яка є додатком №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019.

Відтак, наведені вище заперечення відповідача щодо наявності договірних відносин з позивачем відхиляються судом, оскільки спростовуються матеріалами справи, є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо посилань відповідача на форс-мажорні обставини, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань з оплати вартості електричної енергії, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з статтею 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката, на що також звертає увагу Верховний Суд у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі №920/505/22 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (із змінами), який триває до цього часу.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Умовами пункту 12.1., 12.2., 12.3 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Строк виконання зобов`язань за договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Пунктом 12.4. договору погоджено, що сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 зазначив, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності.

Натомість матеріали справи не містять доказів, що свідчать про виконання відповідачем погоджених з позивачем умов пункту 12.4. договору щодо повідомлення позивача про настання обставин форс-мажору. При цьому відповідачем не подано доказів, що свідчать про настання щодо нього форс-мажорних обставин з огляду на приписи статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", а також жодним чином не доведено, що зазначені обставини мають безпосередній зв`язок із фактичними обставинами даної справи та свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності.

Відтак, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та погоджені між сторонами умови договору, заперечення відповідача проти позовних вимог з причин настання форс-мажорних обставин є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019 за період з лютого 2022 по квітень 2022, січня 2023 по травень 2023 у сумі 53 671,73 грн, 3% річних за період 3 22.02.2023 по 31.01.2024 у сумі 1021,82 грн. та інфляційних втрат за період з квітня 2023 по липень 2023, з жовтня 2023 по січень 2024 у сумі 1925,01 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 61202, місто Харків, улиця Ахсарова, будинок 2; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (місцезнаходження: 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10; ) заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №762-011 від 01.01.2019 за період з лютого 2022 по квітень 2022, січня 2023 по травень 2023 у сумі 53 671,73 грн. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" UА1529792, МФО 351823, .

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 61202, місто Харків, улиця Ахсарова, будинок 2; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (місцезнаходження: 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10; ) 3% річних за період з 22.02.2023 по 31.01.2024 у сумі 1021,82 грн. та інфляційні втрати за період з квітня 2023 по липень 2023, з жовтня 2023 по січень 2024 у сумі 1925,01 грн. на ХОУ АТ "Ощадбанк" UА0529792, МФО 351823, .

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 61202, місто Харків, улиця Ахсарова, будинок 2; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (місцезнаходження: 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10; ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. на ХОУ АТ "Ощадбанк" UА0529792, МФО 351823, .

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "12" червня 2024 р.

Суддя В.В. Рильова

Справа №922/1385/24