ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м.Харків Справа № 913/141/24
Провадження №6/913/141/24
відповідача-2 громадянина ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про стягнення 618 630 грн 54 коп.

С У Т Ь С П О Р У:
Відповідно до договору відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт (надано кредитний ліміт в сумі 500000 грн), на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта.
В порушення умов кредитного договору позичальником не було повернуто у визначений договором строк кредитних коштів, не сплачено в повному обсязі відсотків та комісії.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2024 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 09.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.
Як вбачається, позивач з метою усунення недоліків позовного матеріалу із заявою також долучив примірник позовної заяви із урахуванням вказаних недоліків, зокрема зазначив у вступній частині повне найменування позивача; додав протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого підпису та пояснив, що в матеріалах справи міститься копія документу «Інформація за підприємством», яка за своєю суттю та за змістом є заявою на приєднання до Умов і Правил банківських послуг від 13.10.2017, оскільки підтверджує відповідну згоду клієнта.
Суд перевірив зміст поданої редакції позовної заяви разом із заявою про усунення недоліків позовного матеріалу; зауважує про те, що її редакція (окрім вказаних уточнень правильного повного найменування позивача) повністю відповідає первісно поданій редакції позовної заяви, що враховано судом при відкритті провадження у справі.
Як вбачається, звертаючись із відповідним позовом до Господарського суду Луганської області у цій справі позивач зазначив останню відому адресу місця реєстрації проживання відповідача-2, громадянина ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Такі ж дані про зареєстровані місцепроживання вказаної особи отримані 21.03.2024 на судовий запит із Єдиного державного демографічного реєстру.
Зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача-2, громадянина ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .
Ця ж адреса є зареєстрованим місцезнаходженням відповідача-1 - Фермерського господарства Ковсуг-А згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, згідно даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 територіальні громади Щастинського району Луганської області є тимчасово окупованими Російською Федерацією територією України фактично з 24.02.2022.
Поштові відділення в цьому населеному пункті Луганської області тимчасово припинили свою роботу, а тому направлення поштової кореспонденції на адресу реєстрації місцезнаходження відповідачів наразі не є можливим.
З метою належного повідомлення відповідача-2, ухвалою від 21.03.2024 суд звернувся із відповідним запитом до Міністерства соціальної політики України щодо з`ясування даних про можливу реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання відповідача-2, ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи.
Однак, листом від 08.04.2024 №7959/0/2-24/3 Міністерство соціальної політики України повідомило, що станом на 26.03.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація щодо запитуваної особи відсутня.
Відповідно до п.п. 21 п.1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються Законами України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України та Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції.
Згідно з вимогами ч.ч.1-2 ст.12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території, і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України Про доступ до суджових рішень, у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
У зв`язку з відсутністю у відповідачів зареєстрованих електронних кабінетів в ЄСІТС, останні були повідомленні про розгляд справи в порядку ст.12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України - шляхом розміщення повідомлень про ухвали суду на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу таких судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Додатково відповідне оголошення з метою належного повідомлення відповідачів про відкриття провадження та розгляд справи розміщувалося судом також на сторінці Господарського суду Луганської області з посиланням на ухвалу суду, наявну в Єдиному державному реєстрі судових рішень (у розділі Інше - Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет, про що свідчить роздруковані сторінки із сайту.
Ухвала суду від 09.04.2024 також була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним та загальнодоступним.

Також суд намагався повідомити відповідачів за номерами телефонів, що міститься в матеріалах справи, а також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, однак, однак встановити зв`язок за вказаними номерами телефонів з абонентами суду не вдалося.

Враховуючи вищевикладене, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення відповідачів про розгляд спору та забезпечення їх процесуальних прав на подання відзиву та клопотань щодо розгляду справи. З опублікуванням розміщених судом оголошень на порталі Судової влади в Україні відповідачі вважається належно повідомленими про розгляд справи.

Наразі від учасників клопотань про розгляд справи в судовому засіданні до суду не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 09.04.2024 відповідачам було запропоновано подати відзиви на позовну заяву у строк - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

Однак, на час прийняття цього рішення за результатами розгляду справи від відповідачів відзиви на позовну заяву не надійшли, будь-які процесуальні клопотання також до суду не надходили.

Судом враховується, що згідно положень ст.42 ГПК України, подання відзиву та письмових пояснень є правом відповідача, а не обов`язком.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

13.10.2017 керівником Фермерського господарства Ковсуг-А Бобришевим Олександром Миколайовичем підписано заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

В підписаній заяві відповідач виразив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua), у порядку чинного законодавства засвідчую згоду на ведення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач приєднався і зобов`язувався виконувати умови, викладені в Умовах і Правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет-/М-ресурс, зазначений банком). З метою посилення заходів безпеки під час здійснення банківських операцій клієнт/уповноважена особа клієнта дає згоду банку встановити геопозиціонування за номером телефону, що верифіковано як такий, що належить клієнту/уповноваженій особі клієнта, у том числі використовувати отриману інформацію відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг банку.

21.09.2020 відповідачем-1 через систему інтернет-клієнт-банкінг підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису заяву на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок» та «Гарантовані платежі».

Примірник цієї заяви приєднання (цього договору) направлено клієнту у системі «Приват24 для бізнесу». Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку за адресою: https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї заяви.

Відповідно до п.3.2.1.1.1 кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта (далі - кредит) на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови або договір) в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим договором терміни.

Розмір кредиту, який може бути наданий клієнту, складає від 10 000 до 2 000 000 гривень (п.3.2.1.1.2 кредитного договору).

Згідно з п.3.2.1.4.2 кредитного договору за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнт сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по кредиту та сплачуються клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо.

У п.3.2.1.4.3 кредитного договору сторони домовились, що сума заборгованості по кредиту підлягає сплаті не пізніше 30 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта, а сума заборгованості по кредиту, отриманого клієнтом аграрного сектора економіки (основний вид економічної діяльності підприємства відповідає значенню з секції «А» класифікатора видів економічної діяльності України і дана приналежність підтверджена документально) підлягає погашенню клієнтом у строк не пізніше 270 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта. Погашення заборгованості по кредиту відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини кредитного ліміту.

Пунктом 3.2.1.5.6 кредитного договору передбачено, що терміни позовної давності щодо вимог про повернення кредиту, стягнення процентів за користування кредитом, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Строк користування кредитом становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання клієнтом умов договору (п.3.2.1.6.1 кредитного договору).

26.08.2021 між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 (далі відповідач-2, поручитель) було укладено договір поруки №P109809487 (далі договір поруки), предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з кредитного договору (п. 1.1. договору поруки).

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором: по поверненню кредиту, який наданий позичальнику шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунку НОМЕР_2 (IBAN -) у розмірі 500000.00 грн, максимальний розмір кредитного ліміту за кредитним договором становить - 2 000 000,00 грн.; по поверненню кредитору кредиту у строк до 21.09.2022 року, з автоматичною пролонгацією кредита кожні 12 (дванадцять) місяців на термін 12 місяців за умови своєчасного і повного виконання позичальником умов кредитного договору; по сплаті кредитору процентів за користування кредитом в розмірі 16.5% річних, відповідно до заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» кредитного договору, за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.2 Умов та Правил; по сплаті процентів за користування кредитами у разі прострочення повернення кредиту, у розмірі 33% річних, які діяли на дату такого прострочення, відповідно до п.3.2.1.4.5 Умов та Правил; по сплаті комісії за управління фінансовим інструментом, в розмірі 0,3% від максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку позичальника за звітний місяць, в порядку, встановленому п.3.2.1.4 Умов та Правил.(п.1.1 договору поруки).

Позичальнику банком були встановлені наступні кредитні ліміти на поточний рахунок: з 16.04.2015 - 35000 грн 00 коп., з 23.09.2015 - 40 000 грн 00 коп., з 02.10.2015 -55 000 грн 00 коп., з 31.07.2016 - 10000 грн 00 коп., з 22.12.2016 - 10000 грн 00 коп., з 30.10.2017 - 170000 грн 00 коп., з 13.11.2017 - 200 000 грн 00 коп., з 22.12.2017 - 1000 000 грн 00 коп., з 08.02.2019 - 990 000 грн 00 коп., з 14.02.2019 - 980 000 грн 00 коп., з 27.02.2019 - 960 000 грн 00 коп., з 01.04.2019 - 500000 грн 00 коп., з 10.06.2019 - 1000000 грн 00 коп., з 23.12.2019 - 700000 грн 00 коп., з 26.09.2020 500000 грн, з 01.03.2022 495691 грн 62 коп.

Як зазначає позивач, на виконання умов кредитного договору банком надавались позичальнику кошти з кредитним лімітом з 26.09.2020 500000 грн.

Зокрема, відповідачем-1 використані протягом вересня 2020 року - березня 2022 року кредитні кошти у межах наданого ліміту в загальній сумі 500000 грн.

У порушення умов кредитного договору відповідач-1 кредитні кошти вчасно та у повному обсязі не повернув. Проценти за користування кредитом також не сплачені.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зауважує про наступне.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Матеріали справи свідчать про те, що 13.10.2017 керівником Фермерського господарства Ковсуг-А Бобришевим Олександром Миколайовичем підписано заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

В подальшому, 21.09.2020 відповідачем-1 через систему інтернет-клієнт-банкінг підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису заяву на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок» та «Гарантовані платежі».

У заявці зазначено, що підписанням цієї заявки клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ «КБ «ПриватБанк» у мережі Інтернет за адресою: ://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування. Підписанням цієї заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок». Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису в Приват24 для бізнесу.

Відповідно до п.3.2.1.1.1 кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта (далі - кредит) на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови або договір) в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим договором терміни.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.3 ст.346 ГК України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Розмір кредиту, який може бути наданий клієнту, складає від 10 000 до 2 000 000 гривень (п.3.2.1.1.2 кредитного договору).

Відповідно до п.3.2.1.1.3 кредитного договору банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Дебетове сальдо по поточному рахунку клієнта - це сума грошових коштів, перерахованих банком на підставі розрахункових документів клієнта з його поточного рахунку протягом операційного дня понад його залишок на поточному рахунку з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня.

Надання банком кредиту на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача-1.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України Про Національний банк України, Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

Отже, позивачем доведено факт видачі Фермерського господарства Ковсуг-А кредиту у сумі 500000 грн.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У п.3.2.1.4.3 кредитного договору сторони домовились, що сума заборгованості по кредиту підлягає сплаті не пізніше 30 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта, а сума заборгованості по кредиту, отриманого клієнтом аграрного сектора економіки (основний вид економічної діяльності підприємства відповідає значенню з секції «А» класифікатора видів економічної діяльності України і дана приналежність підтверджена документально) підлягає погашенню клієнтом у строк не пізніше 270 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта. Погашення заборгованості по кредиту відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини кредитного ліміту.

Позичальнику банком були встановлені наступні кредитні ліміти на поточний рахунок: з 16.04.2015 - 35000 грн 00 коп., з 23.09.2015 - 40 000 грн 00 коп., з 02.10.2015 -55 000 грн 00 коп., з 31.07.2016 - 10000 грн 00 коп., з 22.12.2016 - 10000 грн 00 коп., з 30.10.2017 - 170000 грн 00 коп., з 13.11.2017 - 200 000 грн 00 коп., з 22.12.2017 - 1000 000 грн 00 коп., з 08.02.2019 - 990 000 грн 00 коп., з 14.02.2019 - 980 000 грн 00 коп., з 27.02.2019 - 960 000 грн 00 коп., з 01.04.2019 - 500000 грн 00 коп., з 10.06.2019 - 1000000 грн 00 коп., з 23.12.2019 - 700000 грн 00 коп., з 26.09.2020 500000 грн, з 01.03.2022 495691 грн 62 коп., що підтверджується відповідною довідкою від 14.03.2024.

Суд зауважує, що відповідач-1 відповідно до наданої банком виписки по рахунку та розрахунку почав користуватися послугою кредитний ліміт з 27.09.2020, отже саме від цієї дати слід відліковувати початок строку користування кредитом.

При цьому, проаналізувавши умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що строки, передбачені умовами п.3.2.1.4.3 кредитного договору не можуть перевищувати строку, передбаченого п.3.2.1.6.1.

У відповідності до умов п.3.2.1.6.1 кредитного договору, яким передбачено, що строк користування кредитом становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання клієнтом умов договору, строк користування кредитом продовжив дію ще на 12 місяців, тобто до 27.09.2022, оскільки станом на 27.09.2021 відповідач-1 своєчасно та у повному обсязі виконував свої зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Проте, станом на 27.09.2022 відповідач-1 своїх зобов`язань з повернення наданих кредитних коштів не виконав, з огляду на що у відповідності до умов п.3.2.1.6.1 строк користування кредитом закінчився, і у відповідача виник обов`язок повернуті надані кредитні кошти у повному обсязі в сумі 500000 грн.

Водночас, відповідачем-1 використані протягом вересня 2020 року - березня 2022 року кредитні кошти у межах наданого ліміту в загальній сумі 500000 грн своєчасно не повернуті.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 21.09.2020 за кредитом у сумі 500000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 ст.10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як уже зазначалось вище, згідно з п.3.2.1.4.2 кредитного договору за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнт при закритті банківського дня сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по кредиту та сплачуються клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо.

Відповідно до тарифів, які підписані відповідачем-1 разом із заявкою на тримання послуг, тариф за щоденне нарахування процентів при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня. Списання нарахованих відсотків проводяться 1-го числа кожного місяця за попередній місяць. При безперервному користуванні не більше 30-ти днів, становить 16,5%. Розмір процентів, у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати початку безперервного періоду, нараховуються починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, у котрому дебетове сальдо підлягало обнуленню (з моменту виникнення простроченої заборгованості), складає 33%.

Відповідачем-1 у порушення умов кредитного договору проценти за користування кредитом з 02.03.2022 не сплачувались.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за процентами за користування кредитом за період нараховано з 02.02.2022 (враховуючи часткову оплату 01.03.2022) до 27.02.2023 складає 85630 грн 54 коп.

Перевіривши наданий розрахунок, суд визнає його помилковим, оскільки позивачем не було враховано, що строк користування кредитом за умовами кредитного договору від 21.09.2020, з огляду на встановлені судом обставини, закінчився 27.09.2022, а тому нарахування процентів за користування кредитом після цієї дати є необґрунтованим.

За розрахунком суду розмір процентів за користування кредитом за період з 02.02.2022 по 27.09.2022 становить 50797 грн 20 коп.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з Фермерського господарства Ковсуг-А є проценти за користування кредитом за період з 02.02.2022 по 27.09.2022 становить 50797 грн 20 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 комісії за період з 01.04.2022 до 01.01.2024 у сумі 33 000 грн суд зазначає наступне.

У п.3.2.1.4.1 кредитного договору сторони передбачили, що за управління фінансовим інструментом за звітний період клієнт сплачує банку комісію, яка розраховується на суму максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку клієнта за звітний місяць. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначені комісії в разі, якщо максимальне сальдо кредиту за попередній календарний місяць не перевищувало 100 гривень. Комісія за управління фінансовим інструментом нараховується щомісячно та сплачується клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо.

На цей же пункт кредитного договору посилається і позивач у позовній заяві обґрунтовуючи вимогу про стягнення комісії.

Однак, суд зауважує, що умовами кредитного договору сторони передбачили сплату позичальником банку, зокрема комісії за управління фінансовим інструментом, сплату інших комісії сторони не обумовили, а тому і обов`язок їх сплачувати у відповідача-1 відсутній.

При цьому розмір комісії, передбаченої п.3.2.1.4.1 кредитного договору, визначається тарифами банку.

Як убачається із доданих до кредитного договору тарифів банку сторони такої послуги як «управління фінансовим інструментом», а відповідно і тарифу за її надання не передбачили.

Суд зауважує, що інших умов щодо тарифів відповідачем-1 не підписувалось, що позивачем не спростовано.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем комісії відповідачу-1 за період з 01.04.2022 до 01.01.2024 у сумі 33 000 грн є необґрунтованим.

Розглядаючи вимоги позивача заявлені до відповідача-2, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника та кредитором боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що 26.08.2021 між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 (далі відповідач-2, поручитель) було укладено договір поруки №P109809487 (далі договір поруки), предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з кредитного договору (п. 1.1. договору поруки).

Відповідно до п.1.1. договору поруки, поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором: по поверненню кредиту, який наданий позичальнику шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунку НОМЕР_2 (IBAN -) у розмірі 500000.00 грн, максимальний розмір кредитного ліміту за кредитним договором становить - 2 000 000,00 грн.; по поверненню кредитору кредиту у строк до 21.09.2022 року, з автоматичною пролонгацією кредита кожні 12 (дванадцять) місяців на термін 12 місяців за умови своєчасного і повного виконання позичальником умов кредитного договору; по сплаті кредитору процентів за користування кредитом в розмірі 16.5% річних, відповідно до заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» кредитного договору, за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.2 Умов та Правил; по сплаті процентів за користування кредитами у разі прострочення повернення кредиту, у розмірі 33% річних, які діяли на дату такого прострочення, відповідно до п.3.2.1.4.5 Умов та Правил; по сплаті комісії за управління фінансовим інструментом, в розмірі 0,3% від максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку позичальника за звітний місяць, в порядку, встановленому п.3.2.1.4 Умов та Правил.(п.1.1 договору поруки).

Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

В п.1.4 договору поруки визначено, що при укладенні цього договору поручитель дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Згода поручителя, що зазначена в цьому пункті, стосується щодо збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п.1.1 цього договору, розміру процентної ставки, в тому числі, підвищеного розміру процентної ставки у разі прострочення повернення кредиту, строку кредиту, розміру комісії, штрафу, неустойки. Додаткові узгодження про такі зміни та укладення окремої угоди з поручителем не потрібні. Про зміни кредитного договору, на які поручитель дав свою згоду згідно цього пункту договору, кредитор інформує поручителя в порядку, передбаченому п.4.2 цього договору. У разі будь-яких змін, які не стосуються тих, що встановлені цим пунктом, сторони діють в порядку, передбаченому п.4.2 цього договору.

У відповідності до п.2.1.2 договору поруки кредитор має право у випадку невиконання позичальником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має направити поручителю вимогу із зазначенням невиконання(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою для здійснення договірного списання, згідно п.2.1.1 цього договору та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний позичальник у випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання позичальником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (п.4.1 договору поруки).

Отже, в силу укладеного між сторонами договору поруки та з огляду на неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у поручителя - громадянина ОСОБА_1 , виник солідарний обов`язок з позичальником - Фермерським господарством Ковсуг-А, з погашення існуючої заборгованості та процентів.

Суд звертає увагу на те, що поручитель - ОСОБА_1 , є також засновником та керівником позичальника - ФГ Ковсуг-А, що свідчить про його обізнаність про наявність заборгованості за вказаним кредитним договором.

Суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості за тілом кредиту як і заборгованості за процентами за користування ним поручителем перед кредитором.

Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідачі позовних вимог та встановлених судом обставин не спростували, доказів відсутності заборгованості суду не надали.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для часткового його задоволення, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом у сумі 500000 грн та проценти за користування кредитом за період з 02.02.2022 по 27.09.2022 у сумі 50 797 грн 20 коп.

Судовий збір у сумі 6 609 грн 57 коп. покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 232 - 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача-1 - Фермерського господарства Ковсуг-А, та відповідача-2 - громадянина ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства Ковсуг-А (вул.Нова, буд.3, с.Велика Чернігівка, Щастинського рійону Луганської області, 93611, ідентифікаційний код 33430097) та громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 500 000 грн, за процентами за користування кредитом у сумі 50 797 грн 20 коп.

3. У решті позову відмовити.

4. Стягнути з Фермерського господарства Ковсуг-А (вул.Нова, буд.3, с.Велика Чернігівка, Щастинського рійону Луганської області, 93611, ідентифікаційний код 33430097) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул.Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у сумі 3 304 грн 79 коп.

5. Стягнути з громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір у сумі 3 304 грн 79 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 10.06.2024.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ