РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2024Справа № 910/4370/24
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Приватного підприємства «Ярослав» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 21635240)

до Дочірнього підприємства «Ітера Трейд» (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 6, офіс 203; ідентифікаційний код: 32708595)

про стягнення 437787,54 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Ярослав» з вимогами до Дочірнього підприємства «Ітера Трейд» про стягнення 437787,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач не повернув позивачу суму попередньої оплати за Договором №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 відкрито провадження у справі №910/4370/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасник справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

04.06.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4370/24 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 6, офіс 203), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення у зв`язку з вибуттям адресата та поштовим конвертом, в якому ухвала суду надсилалась на адресу відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4370/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 між Дочірнім підприємством «Ітера Трейд» (постачальник) та Приватним підприємством «Ярослав» (споживач) укладено Договір №001-20-006 на постачання природного газу, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати, а споживач - прийняти та оплатити природний газ з урахуванням вартості замоленої/перевищеної потужності та небалансів на умовах даного договору.

Відповідно до п. 3.3.5 Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 споживач має право на зміну постачальника.

Згідно з п. 4.5 Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 фактична кількість поставленого по даному договору природного газу визначається згідно з щомісячними актами прийому-передачі природного газу між постачальником та споживачем, складеними актами про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (про транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунок за поставку природного газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на розрахунковий рахунок постачальника на умовах оплати:

- 33% вартості місячного обсягу газу до 25 числа до місяця поставки,

- 33% вартості місячного обсягу газу до 10 числа місяця поставки газу,

- 343% вартості місячного обсягу газу до 20 числа місяця поставки газу (п. 6.3 Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019).

Відповідно до п. 6.12 Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 загальна вартість природного газу, що постачається згідно з даним договором, визначається на підставі щомісячних актів прийому-передачі газу, які складаються постачальником відповідно до п. 4.5 договору.

Згідно з п. 11.1 Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 цей договір вступає в силу з моменту його підписання повноваженими представниками сторін та діє в частині поставки природного газу з 01.01.2020 до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх закінчення.

Відповідно до п. 11.2 Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій не обмежена. При цьому сторони укладають додаткову угоду до договору, в якій визначається плановий обсяг постачання природного газу.

Додатковою угодою №8 від 07.12.2020 сторони встановили (погодили) плановий обсяг постачання природного газу на 2021 рік.

Додатковою угодою №16 від 20.12.2021 сторони встановили (погодили) плановий обсяг постачання природного газу на 2022 рік.

Будь-яких додаткових угод, якими б встановлювався (погоджувався) плановий обсяг постачання природного газу на наступні роки матеріали справи не місять.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 2788129,08 грн, тоді як відповідач передав позивачу природний газу на загальну суму 2350341,54 грн.

29.03.2024 позивач звернувся до відповідача з листом вих. №27/03/24-1 від 27.03.2024 про повернення суми попередньої оплати у розмірі 437787,54 грн (2788129,08 грн - «мінус» 2350341,54 грн).

Оскільки відповідач не повернув позивачу суму переплати у розмірі 437787,54 грн, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у вказаному розмірі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» договір постачання повинен містити такі істотні умови: 1) обов`язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника; 2) обов`язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі; 3) обов`язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними; 4) обов`язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації; 5) обов`язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником; 6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

У п. 20 розділу ІІ Правил постачання природного газу зазначено, що споживач зобов`язується: дотримуватись вимог цих Правил; забезпечувати дотримання дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договорами; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами; здійснювати комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню загрози життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативних екологічних наслідків тощо в разі отримання повідомлення про припинення (обмеження) постачання (розподілу/транспортування) природного газу; забезпечувати допуск представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення на територію власних об`єктів для звірки даних фактичного споживання природного газу; самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків оплати за договором на постачання природного газу; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу; перевитрат добової норми та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу без узгодження з постачальником; відсутності укладеного договору постачання природного газу; інших випадках, передбачених цими Правилами та чинним законодавством.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 2788129,08 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

При цьому, як вбачається з актів приймання-передачі природного газу, на виконання умов Договору №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 відповідач передав позивачу природний газу на загальну суму 2350341,54 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2022 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон Постач-Груп» (постачальник) було укладено Договір постачання природного газу №2022/РПГ-115.

Тобто, позивачем було укладено новий договір постачання природного газу з іншим постачальником.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з припиненням постачання природного газу за Договором №001-20-006 на постачання природного газу від 12.12.2019 у відповідача припинився обов`язок постачати позивачу природний газ у наступних розрахункових періодах та у позивача існувала переплата у розмірі 437787,54 грн, яка не може бути зарахована в оплату за газ у наступних розрахункових періодах, підстави для утримання відповідачем грошових коштів у сумі 437787,54 грн відпала, та відповідач зобов`язаний повернути позивачу вказану суму безпідставно утриманих грошових коштів.

Доказів сплати (повернення) відповідачем грошових коштів у розмірі 437787,54 грн станом на дату розгляду справи у суді матеріали справи не містять, у зв`язку з чим позовні вимоги Приватного підприємства «Ярослав» до Дочірнього підприємства «Ітера Трейд» про стягнення 2788129,08 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так як позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 5253,45 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з платіжної інструкції №48173 від 08.04.2024 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 6566,81 грн, тобто внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом (5253,45 грн), у зв`язку з чим на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у розмірі 1313,36 грн.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Ітера Трейд» (01103, м. Київ, Залізничне шосе, буд. 6, офіс 203; ідентифікаційний код: 32708595) на користь Приватного підприємства «Ярослав» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 21635240) грошові кошти у розмірі 437787 (чотириста тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят сім) грн 54 коп. та судовий збір у розмірі 5253 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 45 коп.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Ярослав» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код: 21635240) судовий збір у розмірі 1313 (одна тисяча триста тринадцять) грн 36 коп., сплачений за платіжною інструкцією №48173 від 08.04.2024.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак