РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2024Справа № 910/2891/24

За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІСОЗАГОТІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРЛІС"

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про стягнення 22 337,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІСОЗАГОТІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "КАРЛІС" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про стягнення 22 337,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 відкрито провадження у справі №910/2891/24 та призначено розгляд справи на 17.05.2024.

22.04.2024 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

09.05.2024 відділом діловодства суд від представника позивача отримано відповідь на відзив.

В судове засідання 17.05.2024 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі.

В судове засідання 17.05.2024 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 17.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

07 квітня 2022 р. Державне підприємство «Солотвинське лісове господарство», як продавець та Товариство з обмеженою відповідальністю Лісозаготівельна компанія «КАРЛІС», як покупець уклали договір купівлі-продажу необробленої деревини №А-51-2022 ( далі Договір). Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 18.10.2021 №648 Державне підприємство «Солотвинське лісове господарство» реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство", а Державне підприємство "Осмолодське лісове господарство" відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №920 реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства «Ліси України».

Пунктом Договору 1.1 передбачено, що «Продавець зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаним в цьому Договорі».

Пунктом 2.1 Договору №А-51-2022 визначена сума договору, а пунктом 2.2 - порядок розрахунків: «Платіж (передоплата 30%) від загальної вартості договору здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця, протягом 15 календарних днів з дня підписання сторонами договору».

Умовами та порядком передачі-приймання товару обумовлений комплект товаросупроводжувальних документів: товаротранспортна накладна, рахунок-фактура, податкова накладна, наряд на відпуск лісопродукції (п. 3.2 Договору №А-51-2022).

В пункті 3.9 Договору зазначено, що під час передачі товару Продавець надає Покупцеві наступні документи: товарно-транспортну накладну, наряд на відпуск лісопродукції, податкову накладну, специфікацію.

Пунктом 4.2.4 Договору №А-51-2022 наголошується, що серед іншого на Продавця покладений обов`язок надати Покупцю по першій події (отримання коштів або відвантаження) податкову накладну, оформлену відповідно до вимог Податкового кодексу України. Оформлена Продавцем податкова накладна повинна бути зареєстрована Продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15-ти днів з дати виникнення податкових зобов`язань».

27.04.2022 р. Покупець перерахував на поточний рахунок Продавця 45 000,00 грн, що склало понад 30% від суми договору. Таким чином, Покупець повністю виконав свої зобов`язання в частині розрахунків, визначених п.2.1 договору №А-51-2022.

27.04.2024 Відповідач передав Позивачу лісопродукцію та частину товаросупроводжувальних документів: товарно-транспорту накладну ІФБ №821495 на суму 134027,06.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Продавець порушив умови та порядок передачі - приймання товару, визначений в Договорі №А-51-2022, а також вимоги п.201.10 ст.201 ПК України: не надав Покупцю оформлену відповідно до вимог Податкового кодексу України податкову накладу та не зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних ні протягом 15-ти днів з дати виникнення податкових зобов`язань Продавець, ні протягом наступних періодів. В зв`язку із чим позивач поніс збитки в розмірі 22337,84 грн.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ст. 609 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, (ст. 611 ЦК України).

Умовами Договору сторони погодили що на Продавця покладений обов`язок надати Покупцю по першій події (отримання коштів або відвантаження) податкову накладну, оформлену відповідно до вимог Податкового кодексу України. Оформлена Продавцем податкова накладна повинна бути зареєстрована Продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15-ти днів з дати виникнення податкових зобов`язань» (п. 4.2.4 Договору).

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 ПК податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом пп."а" п. 198.1 ст.198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за п. 4.2.4 Договору в зв`язку із чим Позивач поніс збитки в розмірі 22 337,84 грн.

Внаслідок неправомірних дій, що виразилися у невиконанні умов Договору, Позивачу завдано збитки в розмірі 22 337,84 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідачами не надано до матеріалів справи доказів які б спростовували наведене Позивачем.

Позовні вимоги підлягають задоволенню

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9-А, ідентифікаційний код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІСОЗАГОТІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРЛІС» (77401, Івано-Франківська область, Тисменицький район, м. Тисмениця, вул. Семена Височана, будинок 19, ідентифікаційний код 39845292) грошові кошти в розмірі 22337 (двадцять дві тисячі триста тридцять сім) грн.84 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.05.2024.

Суддя В.І. Мельник