СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Харків Справа № 917/79/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О. , суддя Пуль О.А.

за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Перемога (вх. № 1069 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі № 917/79/24 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Мацко О.С., повний текст рішення складено та підписано 04.04.2024)

за позовом Фізичної особи-підприємця Рябка Віктора Володимировича, м. Лубни, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Перемога, с. Гиряві Ісківці, Миргородський район, Полтавська область,

про стягнення 1 087 244,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року Фізична особа-підприємець Рябко Віктор Володимирович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Перемога 1 087 244,22 грн, з яких 1 046 364,00 грн заборгованість за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 7 від 07.07.2023, 37 267,75 грн пеня, 3 612,47 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №7 від 07.03.2023 в частині оплати отриманих послуг.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі №917/79/24 позов Фізичної особи-підприємця Рябка Віктора Володимировича задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Перемога на користь Фізичної особи-підприємця Рябка Віктора Володимировича 1 046 364,00 грн основного боргу, 37 267,75 грн пені, 3612,47 грн річних, 16 308,66 грн судового збору.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність у останнього заборгованості у розмірі 1 046 364,00 грн. Відзиву на позов відповідач не надав; доводи, наведені ним у відповіді на претензію, не спростовують висновків суду про правомірність та обґрунтованість позовних вимог у цій частині. Строк оплати договором встановлений не був, тому суд керувався приписами ч.2 ст.530 ЦК України та врахував факт отримання претензії відповідачем 17.11.2023, що зафіксовано у відповіді на претензію. Як зазначено в рішенні, відповідальність сторін передбачена розд.4 договору. Відтак, нарахування пені за період з 25.11.2023 по 14.12.2023 на суму основного боргу суд визнав правомірним. Крім того, суд на підставі ст.625 ЦК України стягнув з відповідача 3612,47 грн 3% річних.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Перемога з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі №917/79/24 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити Фізичній особі-підприємцю Рябко Віктору Володимировичу у задоволенні позовних вимог повністю.

Скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутній, як доказ узгодження ціни договору, передбачений п.3.1. договору додаток №1 розмір орендної плати. Натомість, у матеріалах справи наявна відповідь на претензію надіслана скаржником на адресу позивача. Так, у відповіді зазначається, що відповідно до змісту ст.ст. 759 та 762 ЦК України договір найму є платним і його положення мають містити відомості про розмір орендної плати. Позивачу було запропоновано надати докази реальності надання послуг та узгодження їх вартості. Однак, ФОП Рябко В.В. не надав відповідних доказів та подав позовну заяву. Звертає увагу суду, що позивачем до суду також не було надано доказів узгодження ціни договору та реальності їх надання.

Зазначає, що суд не звернув уваги на твердження відповідача у справі, вказане у відповіді на претензію, про надання на розгляд суду акту виконаних робіт підписаного неуповноваженою особою. Так, згідно загальнодоступних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором ТОВ «Агро Перемога» з 16.08.2023 є ОСОБА_1 . Акт виконаних робіт від 17 серпня 2023 року підписано Морозом В.В. З огляду на вказане, суд не мав права при винесенні рішення про стягнення значної суми грошових коштів, керуватися лише актом підписаним неналежною особою.

Посилається на те, що статутом ТОВ «Агро Перемога» чітко визначено, що рішення про надання згоди на укладення директором Товариства від імені та в інтересах Товариства договорів (угод, контрактів), сума яких перевищує 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, приймаються Загальними зборами Учасників. Значний правочин, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки Товариства лише у разі подальшого схвалення правочину Товариством у порядку встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. З матеріалів справи вбачається відсутність передбаченого законом та Статутом Рішення загальних зборів, яким би було надано згоду на вчинення значного правочину та /чи подальшого його схвалення, а саме договору №7 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 07.07.2023. Суд не звернув увагу, що відповідач у відповіді на претензію не схвалив спірний договір і просив позивача підтвердити реальність виконання робіт.

27.05.2024 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7349), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що доказів укладення договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом № 7 від 07.07.2023 не на основі вільного волевиявлення між ТОВ «Агро Перемога» із позивачем ФОП Рябком В.В. суду першої інстанції не надано. Доказів визнання судом договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 7 від 07.07.2023 недійсним в установленому законом порядку також до суду не подано. Просить справу розглянути без участі позивача за наявними в ній документами.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В., яка входила до складу колегії суддів, для розгляду справи №917/79/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Мартюхіна Н.О.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 20.05.2024.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.07.2023 між Фізичною особою-підприємцем Рябко Віктором Володимировичем, орендодавцем, та ТОВ «Агро Перемога», орендарем, було підписано договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №7, відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язався передати орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку з екіпажем, визначену в цьому договорі (перелік у додатку №1), а також зобов`язався забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язався прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажу (водія/механізатора) орендодавця і зобов`язався сплачувати орендодавцю орендну плату. Техніка надається в оренду з метою виконання певного комплексу сільськогосподарських робіт (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.2 договору види сільськогосподарських робіт, що підлягають виконанню орендованою технікою за цим договором, їх обсяг (в гектарах), строки виконання узгоджуються сторонами в додатку, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п.2.2.4 договору орендар зобов`язаний підписати акт приймання-передачі послуг оренди на протязі трьох робочих днів з моменту отримання його від орендодавця, або в цей же термін направити орендодавцю офіційну письмову мотивовану відмову від підписання акту.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що приймання-передача послуг оренди здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі послуг оренди для виконання робіт, що надається орендодавцем орендарю в день закінчення оренди.

За змістом п.3.1 договору вартість оренди техніки з екіпажем для виконання сільськогосподарських робіт, які орендодавець зобов`язується виконати за цим договором, встановлюється згідно формули: орендна плата за користування = кількість виконаних гектарів * договірна вартість робіт на 1 гектарі без ПДВ у грн. За погодженням сторін розмір орендної плати встановлюється згідно додатку 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3.2 договору акт приймання-передачі послуг оренди готується орендодавцем.

Сплата орендної плати здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України гривні, належних до сплати, на поточний рахунок орендодавця (п.3.3 договору).

За змістом п.4.2 договору за прострочення оплати оренди орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Відповідно до п.9.3 договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2023, а в частині виконання сторонами взятих на себе зобов`язань до повного їх повного виконання сторонами.

Договір підписано сторонами та скріплено печаткам.

17.08.2023 між сторонами підписано акт виконаних робіт, зі змісту якого вбачається, що орендодавець передає, а орендар приймає послуги, що виконані за договором на оренду зернозбирального комбайну з екіпажем №7 від 07.07.2023, укладеному між орендодавцем та орендарем на суму 1 046 364,00 грн. Було виконано наступні види робіт:

-збирання ріпаку: загальна площа робіт 539,2 га, договірна вартість робіт на 1 га 1320,00 грн, договірна вартість виконання робіт по площі в цілому 711 744,00 грн;

-збирання пшениці: загальна площа робіт 253,5 га, договірна вартість робіт на 1 га 1320,00 грн, договірна вартість виконання робіт по площі в цілому 334 620,00 грн.

Відповідно до п.2 акту сторони посвідчили, що виконані роботи повністю відповідають умовам договору, зауваження та претензії по виконаній роботі відсутні.

Зі сторони орендодавця акт підписано ФОП Рябко В.В., зі сторони орендаря директором ТОВ «Агро Перемога» Мороз В.В.

Позивач зазначає, що оплата відповідачем проведена не була, у зв`язку з цим він звернувся до відповідача з претензією від 14.11.2023 №4, в якій вимагав протягом 7 робочих днів з моменту отримання претензії сплатити заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 1 046 364,00 грн.

Відповідач у відповіді на претензію за вих.№503 від 29.11.2023 зазначає, що у надісланій без додатків претензії ТОВ «Агро Перемога» відсутній, як доказ узгодження ціни договору, передбачений п.3.1 договору додаток №1 розмір орендної плати. Положеннями статей 759 та 762 ЦК України визначено, що договір найму є платним і його положення мають містити розмір орендної плати. Відтак, по господарських взаємовідносинах, що склалися між ФОП Рябко В.В. та ТОВ «Агро Перемога» відсутні основні умови договору: ціна послуг та строки розрахунків. Акт виконаних робіт, на який посилається ФОП Рябко В.В., підписаний 17.08.2023 В.В.Морозом, який на той час, згідно даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не являється директором ТОВ «Агро Перемога», з огляду на що ТОВ «Агро Перемога» повідомляє ФОП Рябко В.В., що розглянуло претензію та не може її задовольнити, з підстав, наведених вище. До надання ФОП Рябко В.В. відповідних документів, що свідчать про реальність послуг, досягнення сторонами домовленості про вартість послуг та (як результат) встановлення строків проведення розрахунків, ТОВ «Агро Перемога» не може виконати вимоги претензії.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 37 267,75 грн за період з 25.11.2023 по 05.01.2024 та 3% річних у розмірі 3612,47 грн за період з 25.11.2023 по 05.01.2024.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ст.759 ЦК ).

Згідно зі ст.798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутній, як доказ узгодження ціни договору, передбачений п.3.1. договору додаток №1 розмір орендної плати. Позивачем до суду не було надано доказів узгодження ціни договору та реальності їх надання. Також посилається на підписання акту виконаних робіт неуповноваженою особою.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною другою статті 189 Господарського кодексу України передбачено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість оренди техніки з екіпажем для виконання сільськогосподарських робіт, які орендодавець зобов`язується виконати за цим договором, встановлюється згідно формули: орендна плата за користування = кількість виконаних гектарів * договірна вартість робіт на 1 гектарі без ПДВ у грн.

За погодженням сторін розмір орендної плати встановлюється згідно додатку 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Позивачем до позовної заяви надано акт виконаних робіт від 17.08.2023, відповідно до якого договірна вартість виконання робіт на одному гектарі становить 1320,00 грн.

Разом з цим, додаток 1 до договору, яким сторонами було узгоджено розмір орендної плати, та який є невід`ємною частиною договору, в матеріалах справи відсутній.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом частин 1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що суд дослідив умови укладеного між сторонами договору та акт виконаних робіт від 17.08.2023 та дійшов висновку про те, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність у останнього заборгованості у розмірі 1 046 364,00 грн.

Разом з цим, відповідач у відповіді на претензію за вих.№503 від 29.11.2023, яка була надана позивачем до позову, зазначав, зокрема, що акт виконаних робіт, на який посилається ФОП Рябко В.В., підписаний 17.08.2023, В.В.Морозом, який на той час, згідно даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не являється директором ТОВ «Агро Перемога». Також посилався на відсутність доказів узгодження ціни договору (додаток 1 до договору)

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 16.08.2023 директором ТОВ «Агро Перемога» є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч.1 ст.10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що акт виконаних робіт від 17.08.2023, який зі сторони ТОВ «Агро Перемога» був підписаний ОСОБА_2 , підписаний неуповноваженою особою, оскільки з 16.08.2023 директором ТОВ «Агро Перемога» є Некрасов Костянтин Олександрович, тому зазначений акт не може бути прийнятий в якості доказу приймання-передачі послуг оренди відповідно до п.2.5 договору та не створює юридичних наслідків.

Крім того, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази узгодження ціни договору (додаток 1 до договору), що є істотною умовою договору, підстави вважати, що сторонами було узгоджено саме таку вартість виконання робіт, як зазначена в акті виконаних робіт від 17.08.2023, відсутні.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції надаючи оцінку наявним у справі доказам, на заперечення висловлені у відповіді на претензію від 29.11.2023 уваги не звернув та не перевірив дані обставини, дійшовши помилкового висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність у останнього заборгованості у розмірі 1 046 364,00 грн. згідно умов укладеного між сторонами договору та акту виконаних робіт від 17.08.2023 .

Враховуючи відсутність доказів узгодження ціни договору та належних доказів виконання позивачем робіт, вимога позивача про стягнення 1 046 364,00 грн заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 7 від 07.07.2023 є необґрунтованою та не доведеною матеріалами справи, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про відсутність повноважень у директора ТОВ «Агро Перемога» на укладення від імені та в інтересах Товариства договорів (угод, контрактів), сума яких перевищує 500 000,00 грн, з огляду на встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили

Визнання недійсним договору №7 від 07.07.2023 або акту виконаних робіт від 17.08.2023 не є предметом спору в межах даної справи.

Щодо стягнення пені у розмірі 37 267,75 грн та 3 % річних у розмірі 3 612,47 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та у отриманні компенсації від боржника.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Цивільно-правова відповідальність це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони. Мета цивільно-правової відповідальності відновлення порушених майнових прав.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст.231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи те, що пеня та 3% річних позивачем нараховано на заборгованість у задоволенні якої судом апеляційної інстанції відмовлено, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних слід відмовити, оскільки вони є похідними від основного зобов`язання, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі № 917/79/24 підлягає скасуванню, як таке, що прийнято при недоведеності обставин що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підпунктами б), в) п.4 ч.1 ст.282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що за подання апеляційної скарги у даній справі апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 24462,99 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №17336 від 24.04.2024. В той же час, враховуючи застосування до суми 24462,99 грн коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки апеляційна скарга подана в електронному вигляді, розмір судового збору за подання апеляційної скарги в означеному випадку повинен становити 19570,39 грн.

Враховуючи відмову у задоволенні позову та задоволення апеляційної скарги відповідача, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 19570,39 грн слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2, 4 статті 275, п.2 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Перемога задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі № 917/79/24 скасувати. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рябка Віктора Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Перемога (37223, Полтавська обл., Миргородський р-н, с.Гиряві Ісківці, вул.Миру, буд.2/1, ) 19570,39 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.06.2024

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.А. Пуль