РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2024Справа № 910/4169/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 33 219,31 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - Компанія) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 33 219,31 грн, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у справі № 910/4169/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цієї ж ухвалою суду було визначено строк відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у разі, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження в справі від 10 квітня 2024 року була направлена та доставлена до електронного кабінету Компанії 10 квітня 2024 (17 година 55 хвилин), що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку відповідного електронного листа.

Проте Компанія в установлений строк відзиву на позовну заяву не подала, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

24 травня 2024 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від цієї ж дати, у якій позивач повідомив, що ціна позову не змінилася, спірна заборгованість відповідачем погашена не була.

Жодних інших заяв чи клопотань від сторін справи не надходило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

2 січня 2024 року о 13 годині 21 хвилина по вулиці Карбишева, 1 в місті Луцьк сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля "Lexus RX", державний номерний знак: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля "Skoda Kodiaq", державний номерний знак: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Під час вчинення вказаної ДТП водій автомобіля "Lexus RX", державний номерний знак: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час руху вказаним транспортним засобом заднім ходом, у порушення пунктів 10.9, 2.3б Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), не переконався, що це буде безпечно, не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль "Skoda Kodiaq", державний номерний знак: НОМЕР_2 , який на момент зіткнення стояв, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів,

Зазначені обставини були встановлені постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2024 року в справі № 161/1220/24, якою водія автомобіля "Lexus RX", державний номерний знак: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (копія даної постанови наявна в матеріалах справи).

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Skoda Kodiaq", державний номерний знак: НОМЕР_2 (застрахований транспортний засіб). Власником застрахованого транспортного засобу є ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що пошкоджений транспортний засіб було застраховано позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 2 червня 2023 року № VFZ0AKS-23524U6. Копія цього правочину наявна в матеріалах справи.

У зв`язку з наведеними обставинами 4 січня 2024 року проведено огляд застрахованого транспортного засобу, що підтверджується відповідним актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від цієї ж дати, копія якого наявна у матеріалах справи.

Згідно рахунку від 5 січня 2024 року № та акта виконаних робіт від 9 лютого 2024 року № ПТС00028998, складених суб`єктом господарювання, який здійснював ремонт застрахованого транспортного засобу, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехсервіс", вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Skoda Kodiaq", державний номерний знак: НОМЕР_2 , становила 34 087,74 грн з ПДВ.

Водночас згідно звіту про визначення коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу від 18 березня 2024 року вих. № 38328, складеного суб`єктом оціночної діяльності, - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Ассистанс", коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу складає 0,00 %.

15 січня 2024 року власник застрахованого транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про перерахування страхового відшкодування від цієї ж дати.

Судом також встановлено, що на підставі акта огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектної відомості) від 4 січня 2024 року, рахунку від 5 січня 2024 року № , акта виконаних робіт від 9 лютого 2024 року № ПТС00028998, звіту про визначення коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу від 18 березня 2024 року вих. № 38328, розрахунку суми страхового відшкодування від 16 січня 2024 року, позивачем було складено страховий акт від цієї ж дати № 2339380-1 (належні копії усіх зазначених документів наявні в матеріалах справи). Відповідно до вказаного акта сума страхового відшкодування склала 33 219,31 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вказана сума страхового відшкодування була перерахована позивачем на рахунок суб`єкта господарювання, який здійснював ремонт застрахованого транспортного засобу, - ТОВ "Промтехсервіс", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 16 січня 2024 року № 3553.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Товариство, здійснивши виплату страхового відшкодування, набуло права потерпілої у ДТП особи в межах здійсненої виплати у вищенаведеній сумі.

Суд зазначає, що достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є платіжні доручення та рахунки на сплату послуг з ремонту пошкодженого ТЗ.

Отже, до позивача у зв`язку зі здійсненою страховою виплатою за вищеописаною ДТП перейшло право вимоги на суму відшкодування в загальному розмірі 33 219,31 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Lexus RX", державний номерний знак: НОМЕР_1 , застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) серії АР № 006796183 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, - 160 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн).

За таких обставин Компанія є особою, на яку вказаним полісом покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Lexus RX", державний номерний знак: НОМЕР_1 , на момент ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою від цієї ж дати вих. № 270 про виплату страхового відшкодування на суму 33 219,31 грн.

Проте відповіді на вказану заяву відповідач не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічна норма міститься у статті 9 Закону України "Про страхування".

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу серії АР № 006796183, а також положення статей 12, 22, 29 Закону, статей 9, 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1192 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі суми, право на вимогу якої перейшло до останнього.

У той же час суд зазначає, що відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Беручи до уваги підтверджену матеріалами справи суму сплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 33 219,31 грн, а також враховуючи встановлений полісом серії АР № 006796183 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, у розмірі 160 000,00 грн та франшизи - 0,00 грн, суд дійшов висновку про те, що у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 33 219,31 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач суму страхового відшкодування у розмірі 33 219,31 грн на користь позивача не сплатив, обґрунтованих заперечень до Товариства не висунув, до суду їх також не подав. Матеріали справи не місять доказів протилежного.

Водночас відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої позивачем вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП. Також Компанія не спростувала й розраховану позивачем суму страхового відшкодування.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 33 219,31 грн є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ідентифікаційний код 31650052) 33 219 (тридцять три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн 31 коп. страхового відшкодування, а також 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання: 10 червня 2024 року.

СуддяЄ.В. Павленко