ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

18 червня 2024 р. Справа № 924/362/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

до приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, м. Київ

про стягнення 3850194,59 грн основної заборгованості, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат,

представники сторін: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. позов товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ до приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, м. Київ про стягнення 3850194,59 грн основної заборгованості, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат, задоволено частково та стягнуто з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 1154571,31 грн заборгованості за добовий небаланс, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат, стягнуто з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 23372,91 грн судового збору за подання позовної заяви, 76587,86 грн судового збору за подання апеляційної скарги 102117,14 грн судового збору за подання касаційної скарги, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 7992,00 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9590,40 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, 12587,40 грн витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції. У позові в частині стягнення 849967,46 грн заборгованості за добовий небаланс відмовлено. Провадження у справі № 924/362/21 в частині вимог про стягнення 1845655,82 грн заборгованості за добовий небаланс закрито.

06.03.2024р. господарським судом Хмельницької області видано відповідні накази.

13.03.2024р. супровідним листом матеріали справи №924/362/21 направлені на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024р. по справі 924/362/21 апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року у справі №924/362/21 задоволено частково. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року у справі №924/362/21 в частині відмови у позові в частині стягнення 849967,46 грн заборгованості за добовий небаланс залишено без змін. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року у справі №924/362/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 7992,00 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9590,40 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким в стягненні витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції відмовлено. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року у справі №924/362/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 12587,40 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 13.03.2024р. про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково. Наказ Господарського суду Хмельницької області № 924/362/21 від 06.03.2024р. в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) 7992,00 грн (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 коп.) витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9590,40 грн (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визнано таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 13.03.2024р. про визнання наказу Господарського суду Хмельницької області № 924/362/21 від 06.03.2024р. таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) 12587,40 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції, відмовлено.

04.06.2024р. до господарського суду від представником товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подано до суду заяву, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Хмельницької області від 06.03.2024р. щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) 12587,40 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

В обґрунтування поданої заяви представник товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" зазначив про помилковість видачі вищевказаного наказу, оскільки наказ від 06.03.2024р. виданий за рішенням суду від 13.02.2024р., яке не набрало законної сили, так як товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" через систему "Електронний суд" 04.03.2024р. (останній день строку подання апеляційної скарги) було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21. Дана інформація також підтверджується Карткою руху заяви, з якої вбачається дата подання апеляційної скарги - 04.03.2024р.

Крім того, як вважає заявник, зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" перед ПрАТ "Шепетівкагаз" в частині 12587,40 грн витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції були припинені на підставі заяви ТОВ "Оператор ГТС України" від 22.05.2024р. № ТОВВИХ-24-6728 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою суду від 06.06.2024р. заяву представника ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, по справі № 924/362/21 призначено до розгляду в засіданні господарського суду на 12:30 год. 18 червня 2024р.

Суд, розглянувши заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частина 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: якщо його (наказ) видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); тощо.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018р. у справі № 755/15479/14-ц.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018р., в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Щодо заяви позивача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, з підстав помилковості його видачі, судом зазначається, що особа, яка подала апеляційну скаргу в останній день строку для її подання до апеляційного суду (04.03.2024р.) та не повідомивши будь-яким чином про такі дії суд, який розглядав справу та прийняв рішення, не могла не знати про положення 241, 256, 327 ГПК України, які надають суду право видати наказ на виконання рішення суду, яке за відсутності будь-якої інформації щодо його оскарження зі спливом 20-ти денного строку може вважатися таким, що набрало законної сили.

В даному випадку саме в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" було надати оперативно поточну достовірну інформацію Господарському суду Хмельницької області щодо стану оскарження рішення від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21, чого зроблено не було.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2019р. у справі № 390/34/17 зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

За таких умов, можливо дійти наступних висновків, що на ряду з правом подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом двадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, законодавець хоч і не визначив обов`язку заявника скарги інформувати про це суд першої інстанції, проте, встановивши критерії добросовісності реалізації учасником справи своїх процесуальних прав, тим самим поклав на такого учасника певні ризики настання несприятливих для нього наслідків недотримання такого стандарту поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно частин 1 та 4 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

З огляду на наведені вище обставини, у суду не було підстав для невидачі наказу суду від 06.03.2024р. на виконання рішення суду від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21, а отже, відсутня помилковість видачі таких наказів, а наказ Господарського суду Хмельницької області від 06.03.2024р. у справі № 924/362/21 виданий судом з дотриманням приписів чинного законодавства.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Об`єднана палата касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.08.2023 у справі №924/90/22 зробила наступні висновки.

За статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Також за частиною четвертою статті Закону № 1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Звідси Верховний Суд висновує, що у випадку, коли виконавець відкрив виконавче провадження, діючи у відповідності до вимог законодавства та Інструкції, на підставі виконавчого документа, що містив вказівку про набрання чинності рішенням суду, та за відсутності інших документальних даних, що у належному порядку спростовують таку вказівку, то у випадку поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду виконавець зупиняє розпочате виконавче провадження. Підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в такому разі відсутні.

У разі, коли за наслідками апеляційного перегляду апеляційний суд залишить рішення без змін, виконавче провадження поновлюється.

В іншому випадку виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII, а стягнуті на його виконання суми - поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, а також враховуючи правові висновки викладені у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2023р. та постанові Об`єднаної палати касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2023р. у справі № 924/90/22, господарський суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження зазначених у ч. 2 ст. 328 ГПК України підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме що виконавчий документ видано судом помилково.

Щодо іншої правової підстави, якою заявник обґрунтовує заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме відсутність обов`язку боржника шляхом припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно заяви від 22.05.2024р., судом зазначається наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надіслано приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" заяву про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 22.05.2024р., відповідно до якої в порядку ст. 601 ЦК України ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" повідомило ПрАТ "Шепетівкагаз" про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог грошових зобов`язань ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" перед ПрАТ "Шепетівкагаз" на загальну суму 12587,40 грн на підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024р., рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21 в частині витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції та грошових зобов`язань ПрАТ "Шепетівкагаз" перед ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на загальну суму 12587,40 грн на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21 в частині оплати пені. Решта в сумі 1543063,93 грн на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21, з яких: 1152028,47 грн - основна заборгованість, 179843,19 грн - пеня, 163585,68 грн - інфляційні втрати, 47606,59 грн - 3% річних, грошових зобов`язань ПрАТ "Шепетівкагаз" є неоплаченими. Заявником долучено до матеріалів справи (заяви) докази направлення заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 22.05.2024р. на електронну пошту ПрАТ "Шепетівкагаз" ().

Відповідно до частин 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом частини 1 статті 601 ЦК України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено статтею 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи із зазначеного, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

В розумінні статті 601 ЦК України спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 918/541/18.

У постановах від 28.02.2018 у справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 у справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 у справі № 914/3013/16, від 19.07.2018 у справі № 910/14503/16, від 26.09.2018 у справі № 910/20105/17, від 04.04.2019 у справі № 918/329/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

У постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №920/18256/17 та від 02.04.2019 у справі 918/539/18, зазначено: "наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Однак апеляційний суд правильно зазначив, що припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір по боргу за договором повинен бути вирішений в порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами» (постанова у справі № 920/18256/17) та "заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду, що в подальшому буде підставою для перегляду рішення в даній справі за нововиявленими обставинами" (постанова у справі № 918/539/18).

У постанові від 22 січня 2021 року у справі № 910/11116/19 ОП КГС ВС зазначила, що наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" заявлено приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" вимогу про зарахування зустрічних однорідних вимог (заява від 22.05.2024р.), відповідно до якої припинилися зобов`язання ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" перед ПрАТ "Шепетівкагаз" на підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024р., рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21 в частині витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції у сумі 12587,40 грн та зобов`язання ПрАТ "Шепетівкагаз" перед ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" підставі рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21 в частині оплати пені у сумі 12587,40 грн (решта пені в сумі 179843,19 грн є неоплаченою), а також враховуючи безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, господарським судом констатується, що з підстав відсутності обов`язку боржника шляхом припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, зобов`язання ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" перед ПрАТ "Шепетівкагаз" за наказом від 06.03.2024р. № 924/362/21, виданим на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 12587,40 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції, відсутнє.

Щодо заперечень приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" про неправомірність зарахування зустрічних однорідних вимог в частині оплати пені, оскільки така пеня підлягає списанню згідно Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (далі - Закон № 1639), судом зазначається наступне.

Так, відповідно до положень статей 1 та 2 Закону № 1639 (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритого загальнодоступного переліку підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Як встановлено судом, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.01.2024р. № 203 відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" включено ПрАТ "Шепетівкагаз" до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Статтею 5 Закону № 1639 визначено, що реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення. На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону, у сумі тримісячного платежу.

Слід зазначити, що стаття 6 Закону № 1639 визначає порядок списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

За змістом вказаної статті неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

- за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Тобто, Закон № 1639 передбачає порядок врегулювання заборгованості за природний газ (основний борг) та можливість списання штрафних санкцій у разі наявності чітко визначених підстав.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2024р. у справі № 924/362/21 (що набрало законної сили), на виконання якої видано відповідні накази, стягнуто з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 1154571,31 грн заборгованості за добовий небаланс, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат, 23372,91 грн судового збору за подання позовної заяви, 76587,86 грн судового збору за подання апеляційної скарги 102117,14 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Однак, основний борг за договором транспортування природного газу № від 18.12.2019р. боржником на сьогоднішній день не погашено, взаєморозрахунки згідно ст. 4 Закону № 1639 не проведено, договір про реструктуризацію заборгованості за природний газ на виконання вимог Закону № 1639 не укладено (доказів протилежного ПрАТ "Шепетівкагаз" на час розгляду заяви від 04.06.2024р. не подано).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Існування законодавчого акту (Закону № 1639), яким передбачено порядок і механізми врегулювання заборгованості шляхом її реструктуризації та списання, встановлено певні умови для участі у процедурах врегулювання заборгованості - жодним чином не є підставою для безумовного звільнення боржника від обов`язку виконати рішення суду.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2022 року у справі № 904/4470/16.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає безпідставними посилання ПрАТ "Шепетівкагаз" на Закон № 1639 (в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню), яким врегульовано порядок списання штрафних санкцій.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 12587,40 грн витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 04.06.2024р. про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Наказ Господарського суду Хмельницької області № 924/362/21 від 06.03.2024р. в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) 12587,40 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук: 1 - до справи.

Ухвалу направити позивачу, відповідачу та третій особі до електронного кабінету Електронного суду.