ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4752/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М. розглянувши справу №916/4752/23

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська область, місто Одеса, вулиця Артилерійська, будинок 1; );

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Допілки Ольги Леонідівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

про стягнення 9723,66 грн,-

1. Суть спору.

31.10.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5318/23) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача ФОП Допілки Ольги Леонідівни, в якій позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 1887,18 грн та неустойку у розмірі 7836,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ФОП Допілка О.Л. не сплачувала орендну плату, а також у добровільному порядку не повернула орендоване приміщення згідно рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/2811/20, в наслідок чого з відповідача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати, а також на підставі ч.2 ст.785 ЦК України з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2023 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

16.11.2023 до суду від позивача надійшла заява (вх.№41956/23) про усунення недоліків позовної заяви, згідно якої позивачем усунуто встановлені судом недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2023 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Фізичній особі-підприємцю Допілці Ользі Леонідівні у (далі - Орендар) за договором оренди Nє 1/С-3 від 12.12.2005 року, укладеним з КП ДЕЗ «Північне», надано в строкове платне користування нежитлові приміщення другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 130, строком до 01.10.2006 року. Надалі 03.08.2015 договір оренди Nє 1/С-3 було викладено у новій редакції, де орендодавцем виступив Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Неналежне виконання умов договору оренди щодо сплати орендної плати, стало підставою для звернення Департаменту до Господарського суду Одеської області із позовною вимогою про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №1/с3 від 03.05.2015р., висидення Фізичної особи з нежитлового приміщення на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та стягнення з Фізичної особи-підприємця Допілки Ольги Леонідівни на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованості з орендної плати у розмірі 5 181,06 грн. та пеню у розмірі 50,32 грн.

Як зазначає позивач, рішенням суду від 23.02.2021 у справі №916/2811/20, було задоволено позовні вимоги Департаменту до ФОП Допілки Ольги Леонідівни про розірвання договору, виселення та стягнення 5231,38 грн.

Вказаним рішенням з ФОП Допілки Ольги Леонідівни стягнуто заборгованість з орендної плати за період з квітня по листопад 2020 у розмірі 4 427,04, пеню у розмірі 172,77, розірвано договір та виселено ФОП Допілку Ольгу Леонідівну з нежитлових приміщень другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м.

Між тим орендар не повернув об`єкт оренди добровільно, тому його було виселено виконавчою службою актом державного виконавця від 24.09.2021 із нежитлових приміщень другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м, які розташовані за за адресою: м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 130.

Звернувшись з даним позовом позивач просить стягнути заборгованість з орендної плати у розмірі 1 887,18 грн. за період з 21.12.2020 по 09.03.2021, а також за прострочення виконання зобов?язань щодо повернення об?єкта оренди нарахував неустойку у розмірі подвійної орендної плати за період з 10.03.2021 по 24.09.2021 у розмірі 7 836,48.

3.2. Доводи ФОП Допілки Ольги Леонідівни

Відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст.165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористався.

4. Обставини справи, встановлені судом:

12.12.2005 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та ФОП Допілкою Ольгою Леонідівною було укладено Договір №1/с3 оренди нежитлового приміщення (Договір) відповідно до умов якого відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення, другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 130.

Орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995 року зі змінами та доповненнями; рішень Одеської міської ради та виконкому

Одеської міської ради.

У п. 2.2 Договору сторони погодили, що за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди місяць 475,67 (чотириста сімдесят п`ять) гривень 67 копійок ( без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Положеннями п. 2.3. Договору передбачено, що до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями.

Відповідно до п. 2.4. Договору, орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Вказане у п. 1.1. приміщення орендодавцем передається орендарю виключно для використання під розміщення організації (п. 4.1. Договору).

Згідно п. 4.7. Договору, після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

У п. 4.10. Договору сторони погодили, що у випадку припинення дії цього Договору у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, Орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з Орендодавцем не пізніше 20 числа наступного місяця звітного кварталу. Результати перевірки оформлюються актом, що підписується обома сторонами.

Положеннями п. 5.3. Договору передбачено, у разі невнесення Орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об?єкта оренди. Також орендодавець має право відмовитись від договору оренди, у разі невикористання орендарем приміщення за його профільним призначенням, невиконання поточного та капітального ремонту, в порядку, передбаченому цим договором та законодавством України. У разі відмови Орендодавця від договору оренди, Договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від договору.

У розділі 6 Договору сторони передбачили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо це невиконання було наслідком форс-мажорних обставин, за умови повідомлення стороною, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, протилежну сторону у триденний термін.

За умовами пункту 7.1 Договору, сторони визначили, що питання, не врегульовані цим договором, вирішуються відповідно до чинного законодавства України.

Після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право на його продовження на нових умовах, у разі неналежного виконання ним умов договору та за відсутності у орендодавця наміру передачі об`єкта оренди на наступний термін на конкурсних засадах. (п. 7.7 Договору).

Рішенням Господарського суду від 03.02.2021 у справі №916/2811/20 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Фізичної особи-підприємця Допілки Ольги Леонідівни, було вирішено:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Допілки Ольги Леонідівни на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 4 427 (чотири тисячі чотириста двадцять сім) грн. 04 коп. та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн. 77 коп.

-розірвати договір оренди нежитлового приміщення 1/C3 від 03.08.2015р. укладений з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Допілкою Ольгою Леонідівною.

-виселити Фізичну особу-підприємця Допілку Ольгу Леонідівну з нежитлових приміщень другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 130, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Згідно Акту державного виконавця від 24.09.2021, за адресою: вул. Дніпропетровська дорога, 130, було проведено виселення ФОП Допілки Ольги Леонідівни з приміщення на другому поверсі площею 12,4 кв.м. Боржницю було належним чином повідомлено про дату та час проведення виселення, однак на виселення не з`явилась, у зв`язку з чим приміщення було передано представнику стягувача Департаменту комунальної всласності ОМР Карачковському П.П., складено акт передачу майна у приміщені передано стягувачу на зберігання.

5. Позиція суду.

За змістом статті 11 ЦК, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини 2). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 ЦК).

Як встановлено судом, між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ФОП Допілкою Ольгою Леонідівною існували відносини з оренди комунального майна, що виникли на підставі договору найму (оренди) нежитлових приміщень від 03.08.2015.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням суду від 03.02.2024 у справі 916/2811/20 було розірвано договір оренди 1/C3 від 03.08.2015р. та виселено Фізичну особу-підприємця Допілку Ольгу Леонідівну з нежитлових приміщень другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 130, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

За актом державного виконавця від 24.09.2021, за адресою: вул. Дніпропетровська дорога, 130, було проведено виселення ФОП Допілки Ольги Леонідівни з приміщення на другому поверсі площею 12,4 кв.м, боржницю було належним чином повідомлено про дату та час проведення виселення, однак на виселення не з`явилась, у зв`язку з чим приміщення було передано представнику стягувача Департаменту комунальної власності ОМР Карачковському П.П., складено акт передачу майна у приміщені передано стягувачу на зберігання.

П.4 ст. 75 ГПК України встановлено, що рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Як встановлено судом, рішення суду від 03.02.2021 у справі №916/2811/20, не було оскаржено в апеляційному порядку та набрало законної сили 09.03.2024.

Отже, позивачем у даній справі заявлено до стягнення орендну плату за грудень 2020 р. по 9 березня 2021 у розмірі 1 887,18 грн та неустойку за 22 дні березня 2021 по вересень 2021 (24 дні) у розмірі 7 836,48.

Приписами ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок орендаря у разі закінчення строку дії договору оренди або у випадку його дострокового розірвання повернути орендоване майно за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду.

Пунктом 4.7. Договору оренди визначено. що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У даній справі, орендоване майно є комунальною власністю, а тому на ці правовідносини поширюється також ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №1 57-ІX, який був чинним на момент укладення відповідного договору між позивачем і відповідачем, та який регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебувають в комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, яке перебуває у комунальній власності.

Так, відповідно до ч.1ст.19 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у частинах 1, 7 ст.193 ГК України.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, як встановлено господарським судом на підставі наданих позивачем до суду доказів, відповідачем з грудня 2020р. по 09.03.2021р. включно не сплачувалась орендна плата внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 887,18 грн.

При цьому, відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів в спростування наявності цього боргу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача боргу з орендної плати в розмірі 1 887,18 грн за період з грудня 2020р. по 09.03.2021р.

У п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч.2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за актом державного виконавця від 24.09.2021 приміщення другого поверху, загальною площею 12,4 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, Дніпропетровська дорога, 130 було передано на зберігання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Враховуючи викладене, господарський суд доходить висновку, що відповідачем порушено умови пункту 4.7. Договору, яким передбачено обов`язок орендаря, після закінчення строку дії договору у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку неустойки, Департаментом комунальної власності Одеської міської ради нараховано ФОП Допілці Ользі Леонідівни за період з 10.03.2021 по 24.09.2021 неустойку у розмірі подвійної плати на загальну суму 7836,48 (розрахованої, виходячи зі ставки орендної плати за місяць з урахуванням суми податку на додану вартість та індексу інфляції), що підлягає сплаті відповідачем як орендарем через прострочення виконання обов`язку з повернення позивачу орендованого майна після припинення договору оренди.

На думку суду, позивачем, при здійснені такого розрахунку, не було враховано положення статті 185, пункту 188.1 статті 188 ПК Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 01.01.2017, далі - ПК України), згідно яких, за загальним правилом неустойка не відноситься до бази оподаткування податком на додану вартість, тому на неустойку не може нараховуватися цей податок. Базовою ставкою орендної плати згідно пункту 2.2. Договору оренди є 475,67 грн., без урахування індексу інфляції та ПДВ.

З урахуванням положень частин першої, другої статті 762 ЦК України та пункту 2.2 договору, орендна плата за користування майном створює додаткову вартість та має сплачуватися з урахуванням ПДВ. Однак, у випадку використання базової ставки орендної плати, як складової частини для розрахунку неустойки, податок на додану вартість не може включатися до складу базового платежу, оскільки відповідно до статті 185 ПК України штрафні санкції (неустойка, штраф) не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Аналогічні висновки, наведені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19, відповідно до яких при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною 2 статті 785 ЦК за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Такі висновки Верховного Суду ґрунтуються на тому, що застосування будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань до юридичної особи не віднесено законодавцем до об`єктів оподаткування ПДВ. Основою для розрахунку ПДВ виступає додана вартість знов створена вартість підприємством за рахунок його власних факторів виробництва (землі, капіталу, робочої сили, підприємництва тощо). Додана вартість (Value Added) це різниця між вартістю продукції, яку випускає підприємство, та вартістю засобів виробництва які ним використовуються; це вартість, яка додається в процесі виробництва товарів до вартості сировини, матеріалів, палива на кожній стадії руху товарів від виробника до споживача; це вартість послуги, яка надана юридичною особою до закупленої сировини та матеріалів своїми факторами виробництва; це чистий внесок фірми у створення товару.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 785 ЦК, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг. Неустойка, нарахована на підставі частини 2 статті 785 ЦК, є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності.

Водночас щодо необхідності застосування індексу інфляції, виходячи з базової ставки, що включає індексацію, суд зазначає таке:

Згідно з частинами 1,2 статті 19 Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ Про оренду державного та комунального майна орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до частин 1, 3 статті 17 Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ Про оренду державного та комунального майна орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Аналогічні положення щодо коригування орендної плати на індекс інфляції було наведено як у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1994 № 786 (яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630), так і у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630.

За таких обставин господарський суд доходить висновку, що вірним у даній справі буде здійснювати нарахування сум неустойки відповідно до частини 2 статті 785 ЦК, з урахування індексу інфляції, однак без урахування сум ПДВ, в зв`язку з чим суд здійснив власний розрахунок.

Так, п.2.2 договору оренди №1/С3 від 03.08.2015,встановлено, що ставка орендної плати, яка станом на 01.12.2020 складає 475,67 грн .

Отже, сума неустойки розраховуються, як подвійний добуток орендної плати без ПДВ помноженої на щомісячний індекс інфляції, та становить:

Період Орендна ставка Індекс інфляції Разом Неустойка
березень 2021 22дн.482,591,01345,90691,8
квітень487,421,017495,71991,42
травень495,711,007499,18998,36
червень499,181,013505,671011,34
липень505,671,002506,681013,36
серпень506,681,001507,191014,38
вересень 507,190,998506,171012,34
вересень 24 дн. 2021404,880,998404,07808,14
Всього 6 528,80

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки підлягають задоволенню частково у розмірі 6 528,80.

Враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем обов`язку у встановлений строк передати орендодавцю орендоване приміщення, та з урахуванням здійсненого судом розрахунку неустойки без урахування ПДВ, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача орендної плати у розмірі 1887,18 грн та неустойки у розмірі 6 528,80.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Допілки Ольги Леонідівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039; ) заборгованість з орендної плати в сумі 1887/одна тисяча вісімсот вісімдесят сім/грн 18 коп. та неустойку у розмірі 6528/шість тисяч п`ятсот двадцять вісім/грн 80 коп. та виплати зі сплати судового збору в сумі 2323/дві тисячі триста двадцять три/грн 04 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 18 червня 2024 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська