ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024м. ХарківСправа № 922/3518/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Кончаренко В.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерне товариство "Акціонерний банк "РАДАБАНК"
до 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" , 2 - ОСОБА_1 АДРЕСА_1
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився

1 відповідача - не з`явився

2 відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство АКЦІОНЕРНИЙ БАНК РАДАБАНК (позивач) просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК (1 відповідач) та ОСОБА_1 (2 відповідач) заборгованість за Кредитним договором №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021р. у розмірі 1 024 539,24 грн., що складається з простроченої заборгованості по кредиту 995 333,70 грн., простроченої заборгованості по процентам - 29 205,54 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 08.08.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/3518/23 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 09.08.2023 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

23.08.2023 до суду надійшли заперечення першого відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (вх. №22594).

Ухвалою суду від 28.08.2023 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

24.01.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 вх. №2188 до Акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК РАДАБАНК" про визнання недійсним договору поруки №7621/ЮКР-0-П1 від 30.04.2021. В своїй зустрічній позовній заяві відповідачем заявлено клопотання про поновлення йому строків на подання зустрічного позову.

Ухвалою суду від 25.01.2024 було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання зустрічного позову. Повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 вх. №2188 від 24.01.2024 до Акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК РАДАБАНК" про визнання недійсним договору поруки №7621/ЮКР-0-П1 від 30.04.2021.

20.02.2024 до суду надійшов запит Східного апеляційного господарського суду про направлення справи для розгляду апеляційної скарги на ухвалу від 25.01.2024.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 було залишено без змін ухвалу від 25.01.2024.

08.04.2024 матеріали справи №922/3518/23 повернулися до Господарського суду Харківської області, у зв`язку з чим провадження у справі було поновлено ухвалою від 09.04.2024.

Підготовче засідання призначено на 17.04.2024.

Учасники справи в підготовче засідання не з`явилися.

Перший відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. №9886 від 15.04.2024) про відкладення підготовчого засідання у справі, у зв`язку з відрядженням керівника (який є другим відповідачем у справі), яке було задоволено судом ухвалою від 17.04.2024.

Підготовче засідання було відкладено на 06.05.2024 в яке учасники справи не з`явилися.

Ухвалою суду від 06.05.2024 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 27.05.2024.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідачі правом на участь представника у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином.

В матеріалах справи наявне клопотання позивача (вх. №25336 від 19.09.2023) про розгляд справи без участі його представника.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання учасників справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив.

30 квітня 2021 року між акціонерним товариством «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» (надалі - банк, позивач, кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК» (надалі - позичальник, відповідач 1) укладено Кредитний договір №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021р. (надалі кредитний договір).

Відповідно до умов пункту 1.1. кредитного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 1 000 000,00 гривень зі сплатою процентів у розмірі 15% річних, в розмірі та порядку, визначених даним договором (надалі за текстом - кредит). Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти і комісії за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлений кінцевий термін погашення повної суми кредиту «28» жовтня 2022р.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника чи шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами, вказаними в Заяві позичальника про видачу кредитних коштів з урахуванням вимог п.1.1. та п. 1.2 кредитного договору. Видача кредиту здійснюється на підставі Заяви позичальника про видачу кредитних коштів. Заява про видачу кредитних коштів має містити номер та дату заяви, посилання на кредитний договір, суму кредитних коштів, рахунок, на який мають бути направлені кредитні кошти. Заява про отримання кредитних коштів повинна бути підписана уповноваженою особою позичальника та скріплена печаткою Позичальника (за наявності). Позичальник має право направляти заяви на видачу кредитних коштів за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунку «іВаnk2Ua». Заява повинна містити електронний цифровий підпис уповноваженої особи позичальника. Сторони визнають юридичну чинність всіх електронних документів (в тому числі листів позичальника та заяв позичальника на отримання кредиту), надісланих та отриманих за допомогою системи «іВаnk2Ua» та їх рівну юридичну силу документам на паперових носіях, підписаних уповноваженою Позичальника та скріплених печаткою позичальника.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору датою повного погашення кредиту вважається дата зарахування на відповідні рахунки кредитора:

- кредиту у розмірі фактичної заборгованості,

- нарахованих/обчислених процентів, комісійний винагород, неустойки, визначених цим договором.

Пунктом 3.4 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного дня, починаючи з дати надання кредиту на суму непогашеної заборгованості за кредитом згідно з методом «факт/факт». Метод «факт/факт» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році за формулою:

Сума процентів Сума заборгованості по кредиту на кінець цього дня * Річна процентна ставка за один календарний день/фактична кількість днів у році * 100%

Пунктом 3.6 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником строку погашення Кредиту або його частини відповідно до графіку, встановленого у п.1.2. цього Договору, наступного робочого дня сума заборгованості, що не погашена у встановлений п.1.2.цього Договору строк, вважається простроченою, а на суму простроченої заборгованості нарахування процентів здійснюється з розрахунку:

- 30% (тридцять) процентів річних на суму простроченої заборгованості з першого дня порушення строку погашення Кредиту (його частки) до повного погашення простроченої заборгованості або по 30-й день (включно) наявності простроченої заборгованості;

- 40% (сорок) процентів річних на суму простроченої заборгованості починаючи з 31 -го дня наявності простроченої заборгованості та до повного погашення простроченої заборгованості.

Повним погашенням простроченої заборгованості вважається приведення заборгованості за Кредитом у відповідність до п. 1.2 цього Договору.

При порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню процентів, комісійних винагород згідно з умовами цього Договору, Кредиту відповідно до пункту 1.2. цього Договору, Позичальник додатково до суми погашення Кредиту, процентів, нарахованих за процентною ставкою, зазначеною в п. 3.6. цього Договору, зобов`язаний на вимогу Банку, сплатити штрафні санкції, передбачені розділом 9 цього Договору та нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України.

04.02.2022 року Банком на виконання п.1.1 Договору у зв`язку із невиконанням Відповідачем 1 зобов`язання за договором відсоткова ставка була збільшена на 2% за невиконання п.6.15 договору, тобто була встановлена на рівні 17% річних. Відповідач 1 починаючи з 04.02.2022 року сплачував відсотки за новою ставкою.

Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за порушення строків погашення Кредиту, процентів, комісійних винагород за користування Кредитом, передбачених у т.ч. пунктами 1.2., 1.З., 3.5., 6.4. даного Договору, Позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу. День усунення порушення не включається при розрахунку пені.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором банком укладено Договір поруки, а саме: №7621/ЮКР/0-П1 від 30.04.2021р. з ОСОБА_1 (Відповідач 2).

Рішення про отримання кредитних коштів було прийнято єдиним учасником ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК» (копію рішення додано позивачем до його позовної заяви Рішення від 30.04.2021р.)

Також в обгрунтування позовних вимог, позивачем додано копію клопотання ТОВ «НАУКОВО- ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК» від 24.03.2021р. про отримання кредиту та копію Заяви на видачу кредиту вих.№05/05-21 від 05.05.2021р., яка отримана за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунку «iBank2Ua» та містить електронний цифровий підпис уповноваженої особи позичальника.

На підтвердження виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором надано Виписку по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Випискою підтверджується операція з надання банком кредитних коштів в сумі 1 000 000,00 грн. згідно кредитного договору №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021р. на підставі листа клієнта №05/05-21 від 05.05.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Позичальник не виконав належним чином зобов`язання по своєчасному та повному поверненню кредиту, оплати процентів за кредитним договором, чим порушив умови пунктів 1.1., 1.2., 6.1., 6.2, 6.4, 9.1. цього договору.

Заборгованість позичальника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК» за Кредитним договором №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021р. станом на 02.08.23 року становить 1 024 539,24 грн, а саме:

- прострочена заборгованість по кредиту: 995 333,70 грн.;

- прострочена заборгованість по процентам: 29 205,54 грн.;

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочи, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, між кредитором, позичальником та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі - Поручитель, Відповідач-2) 30 квітня 2021р. було укладено договір поруки №7621/ЮКР/0- П1.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником його Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Пунктом 1.2.2 договору поруки передбачено, що боргові зобов`язання - це зобов`язання позичальника перед кредитором щодо повернення суми кредиту, плати за користування кредитом (проценти, комісії), штрафних санкцій (пені, штрафи), витрат (судові, поштові, відрядження та інші) та збитків кредитора у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань перед кредитором за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Поручитель зобов`язаний:

2.1.1. у випадку невиконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором здійснити виконання Боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором, на протязі 7 (семи) днів з дати отримання письмової вимоги Кредитора. Погашення здійснюється Поручителем шляхом перерахування в безготівковій формі або шляхом внесення готівкових коштів на рахунок IBAN № НОМЕР_3 в АТ «АБ «РАДАБАНК».

2.1.2. у разі невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов`язання повністю або частковою відповідати перед Кредитором як солідарний боржник всім майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Згідно п. 2.3. Договору поруки Кредитор має право:

2.3.1. у випадку невиконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором за Кредитним договором, заявити Поручителю вимогу про погашення заборгованості;

2.3.2. у випадку не виконання Поручителем вимогу Кредитора у добровільному порядку у строк встановлений у пункті 2.1.1., звернутися за стягненням заборгованості до суду;

2.3.3. у разі порушення Поручителем вимог пункту 2.1.1. Договору нарахувати та вимагати оплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від суми не виконаного забезпечення порукою зобов`язання, за кожен день прострочення.

Поручитель та Позичальник залишаються зобов`язаними перед Кредитором до того моменту поки зобов`язання за Кредитним договором не будуть виконанні у повному обсязі (п.4.6. Договору поруки).

Стаття 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Одночасно ст. 554 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пункт 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростували, відзивів на позов не надали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідачів.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Додатково суд зазначає наступне.

Щодо зміни місцезнаходження першого відповідача та, відповідно, підсудності цієї справи Господарському суду Харківської області, суд приймає до уваги приписи ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Щодо розумності строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого режиму роботи господарського суду, з міркувань безпеки, розгляд даної справи здійснений судом у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО- ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК» (, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 62В, оф. 212) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 5, ) заборгованість за Кредитним договором №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021р. у розмірі 1 024 539,24 грн (що складається з простроченої заборгованості по кредиту - 995 333,70 грн., простроченої заборгованості по процентам - 29 205,54 грн) та 15 368,09 грн судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» (49000, м. Дніпро, вул.Володимира Мономаха, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 21322127)

Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО- ТЕХНІЧНА І ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ВГІК» (, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 62В, оф. 212)

Відповідач 2 - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено "17" червня 2024 р.

Суддя С.А. Прохоров