ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"06" червня 2024 р. Cправа № 902/1008/22
Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,
за участю секретаря судового засідання Макогін О.І., за відсутності сторін
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
до Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA
про стягнення 2000 євро
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/1008/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" до Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд) про стягнення заборгованості у розмірі 2000,00 євро.
25.01.2024 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/1008/22, яким позов задоволено у повному обсязі.
30.01.2024 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 30.01.2024 (вх. № 01-34/1078/24 від 30.01.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/1008/22 разом із доказами на підтвердження цих витрат.
09.02.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 09.02.2024 (вх. № 01-34/1512/24 від 09.02.2024) про долучення до матеріалів справи доказів надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/1008/22 відповідачу.
Ухвалою від 09.02.2024 судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №902/1008/22 на 06 червня 2024 р. о 10:00 год., зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" надати до суду належним чином нотаріально засвідчену копію перекладу на англійську мову клопотання № б/н від 30.01.2024 (вх. № 01-34/1078/24 від 30.01.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/1008/22 та ухвали Господарського суду Вінницької області від 09.02.2024 року, невідкладно направити на адресу відповідача примірник нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою клопотання № б/н від 30.01.2024 (вх. № 01-34/1078/24 від 30.01.2024) та ухвали суду від 09.02.2024 та надати до суду докази отримання відповідачем примірника нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою вказаних документів.
Відповідно до частини 1 статті 367 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Міжнародним договором, яким регулюється порядок вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року (далі - Конвенція).
Держава Україна приєдналася до Конвенції 19 жовтня 2000 року відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19 жовтня 2000 року № 2052-ІІІ.
Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії підписало Конвенцію 10 грудня 1965 року, ратифікація (приєднання) була здійснена 17 листопада 1967 року, набрання чинності 10 лютого 1969 року.
Відповідно до частини першої статті 1 Конвенції ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.
Згідно з частиною першою статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.
За приписами статті 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.
Відповідно до положень статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документа, що підлягає врученню, вручається разом із документом.
Стаття 6 Конвенції передбачає, що Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документа і зазначається спосіб, місце та дата вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню. Запитуючий орган може вимагати, щоб підтвердження, яке було складене не Центральним Органом або судовим органом, було скріплено підписом представника одного з цих органів. Підтвердження направляється безпосередньо запитуючому органу.
Згідно зі статтею 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.
З положень статті 10 Конвенції вбачається, що у разі відсутності заперечень з боку запитуваної Держави (відсутності зроблених запитуваною Державою застережень до відповідних пунктів статті 10 Конвенції), вручення судових документів особам, які перебувають за кордоном, може відбуватись шляхом надсилання таких документів безпосередньо поштою без застосування процедури, передбаченої статтями 3, 5, 6 Конвенції.
З викладеного вбачається, що суд під час розгляду справи не обмежений у можливості надсилати судові документи безпосередньо на адресу відповідача, який є іноземним суб`єктом господарювання та перебуває у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії.
Судом також враховано положення статті 15 Конвенції, які визначають умови, без дотримання яких судове рішення не може бути прийнято.
Відповідно до частини першої вказаної статті Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.
Частиною 2 вказаної статті Конвенції встановлено, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.
Пунктом 6 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2052-ІІІ "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено застереження до статті 15 Конвенції, відповідно до якого, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.
23.02.2024 на електронну адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву щодо стягнення судових витрат (вх. № 01-34/1964/24 від 23.02.2024) без електронного підпису.
21.03.2024 на поштову адресу суду надійшли ідентичні заперечення на заяву щодо стягнення судових витрат (вх. № 01-34/3081/24 від 21.02.2024) у паперовій формі за підписом директора Capital Industrial Machinery Ltd.
12.04.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи № б/н від 02.04.2024 (вх. № 01-34/3910/24) з нотаріально засвідченими копіями перекладу на англійську мову клопотання № б/н від 30.01.2024 (вх. № 01-34/1078/24 від 30.01.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/1008/22 та ухвали Господарського суду Вінницької області від 09.02.2024 року на виконання вимог суду.
03.05.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи № б/н від 30.04.2024 (вх. № 01-34/4687/24) з доказами отримання відповідачем нотаріально засвідченої копії перекладу на англійську мову клопотання № б/н від 30.01.2024 (вх. № 01-34/1078/24 від 30.01.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/1008/22 та ухвали Господарського суду Вінницької області від 09.02.2024.
Судом враховано, що у матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA примірників нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою клопотання № б/н від 30.01.2024 (вх. № 01-34/1078/24 від 30.01.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі № 902/1008/22 та ухвали Господарського суду Вінницької області від 09.02.2024 про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №902/1008/22 на 06 червня 2024 р. о 10:00 (т. 2 а.с. 126-165, 170-172).
Про те, що відповідачу відомо про зміст поданої позивачем заяви про відшкодування судових витрат свідчать також подані ним до суду заперечення на вказану заяву.
На визначену судом дату у судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені ухвалою суду від 09.02.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (довідка про доставку електронного листа, квитанція, трекінг поштового відправлення (т. 2 а.с. 170-172, 174).
Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Приймаючи до уваги, що учасників справи було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а сторони не скористалися наданим їм правом участі у розгляді справи і їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників сторін за наявними матеріалами.
За наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, у судовому засіданні суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі та орієнтовний час виходу.
На оголошення вступної та резолютивної частин додаткового рішення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина додаткового рішення долучена до матеріалів справи без його проголошення.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Позивачем у позовній заяві зазначено про те, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат складає судовий збір та судові витрати у розмірі 10 000,00 гривень.
У судовому засіданні з розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів у справі представником позивача зроблено заяву, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Представником позивача 30.01.2024 сформовано у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками (доказами на підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи), тобто, докази на підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи та зазначена заява подані представником позивача в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 33 185,39 гривень, з яких: 29 345,00 гривень витрат на переклад документів на англійську мову та нотаріальне посвідчення документів та 1 340,39 гривень поштових витрат.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, докази на підтвердження понесених позивачем витрат пов`язаних з розглядом справи, судом враховане таке.
Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: пов`язані із залученням перекладачів, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункти 2, 4 частини 3 статті 123 ГПК України).
Частиною 2 статті 127 ГПК України передбачено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
За приписами частин 4-7 статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач заперечив щодо стягнення судових витрат пов`язаних із перекладом та засвідченням документів у розмірі 29 345, 00 гривень, посилаючись на те, що з наданих позивачем документів не вбачається переклад якого тексту здійснювався позивачем, яких саме документів (назва документу, кількість аркушів і т.д.) здійснювався Центром перекладів Ексленг, чи пов`язаний цей текст та оформлення документів із розглядом справи №902/1008/22.
Судом оцінюються наведені відповідачем доводи критично зважаючи на таке.
З огляду на те, що спірні правовідносини виникли із суб`єктом господарювання іноземної держави, ухвалами господарського суду від 31.10.2022, 17.02.2023, 27.04.2023, 26.10.2023 та 09.02.2024 у справі №902/1008/22 було зобов`язано позивача надати нотаріально засвідчені переклади вказаних в ухвалах господарського суду документів.
Вимоги вказаних ухвал позивачем виконано у повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії перекладів.
До здійснення перекладу процесуальних документів позивачем було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр перекладів "Ексленг", ідентифікаційний код юридичної особи 33735640, основним видом діяльності якого згідно наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації є надання послуг перекладу.
Замовлення та отримання позивачем вказаних послуг здійснювалось на виконання вимог ухвал суду з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи та змісту поданих документів у господарській справі № 902/1008/22.
Враховуючи викладене, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на послуги перекладача, пов`язаність вказаних послуг із розглядом цієї справи, обсяг документів, які підлягали перекладу на англійську мову суд дійшов висновку, що такі витрати є обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача у загальній сумі 29 345,00 гривень.
Обгрунтованою також є вимога про відшкодування 1 340,39 гривень поштових витрат.
Так, відповідно до частини 4 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У заяві про компенсацію судових витрат у справі № 902/1088/22 позивач просить стягнути з відповідача 1 340,39 гривень поштових витрат.
На підтвердження понесених витрат на поштові відправлення відповідачу матеріали справи містять фіскальний чек від 11.10.2022 на суму 64,80 гривень, квитанції №4-520278 від 31.05.2023, № 5М45-0ТЕ0-КА9Т-МССХ від 31.05.2023 на суму 356,43 гривень, №67-140919 від 03.07.2023, № 7646-18ТЕ-МТАН-НР46 від 03.07.2023 на суму 531,28 гривень, № 6-151061 від 19.12.2023, № КНСС-18Н0-2С13-0676 від 19.12.2023 на суму 387,88 гривень, що загалом складає 1 340,39 гривень (т. 2 а.с. 108 (зворотна сторона), 111-113).
Таким чином, витрати на поштові відправлення у розмірі 1 340,39 гривень є документально підтвердженими та обгрунтованими та вимога про їх відшкодування такою, що підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на послуги перекладача та витрат на поштові відправлення, що пов`язані з розглядом справи № 902/1008/22 у сумі 33 185,39 гривень. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.
Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, з огляду на критерії розподілу вказаних витрат та обставини справи, суд дійшов висновку, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", що пов`язані з розглядом цієї справи підлягають розподілу у сумі 33 185,39 гривень.
Положеннями частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У зв`язку із задоволенням позову у справі № 902/1088/22 витрати позивача, пов`язані з розглядом справи у сумі 33 185,39 гривень, у тому числі: 29 345,00 гривень витрат пов`язаних із залученням перекладача та 1 340,39 гривень поштових витрат покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 13, 86, 123, 129, 221, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи задовольнити.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник судового рішення направити сторонам по справі.
Повний текст додаткового рішення складено 17.06.2024.
Суддя Шамшуріна М.В.