17.06.2024Справа № 910/2296/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП КАР СЕРВІС"
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго"
про стягнення 157500,00 грн
Суддя Усатенко І.В.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Кар Сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" про стягнення 157500,00 грн. страхового відшкодування на підставі ст. 9 ЗУ "Про фінансовий лізинг", ст. ст. 3, 22, 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.
Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, Встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.
11.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечував.
24.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" (01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідентифікаційний код 16285602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кар Сервіс" (02095, місто Київ, вулиця Анни Ахматової, будинок 31, офіс 277; ідентифікаційний код 36239502) страхове відшкодування у розмірі 157500 (сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

06.06.2024 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 15000,00 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві позивач вказав, що орієнтовно витрати на правову допомогу у суді першої інстанції складатимуть 15000,00 грн, а докази в їх підтвердження будуть подані протягом 5 днів, за дати ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом, правова допомога надавалася позивачу на підставі договору № 08052023/2 про надання правничої (правової) допомоги від 08.05.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віп Кар Сервіс" (замовник) та Адвокатським бюро "Томін та партнери" (виконавець).

Згідно п. 1.1, 1.2, 1.4 договору клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну, правничу, правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Зміст правничої допомоги адвокатського бюро за цим договором полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортних засобів, в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, органах влади, державній виконавчій службі, приватних виконавців, місцевих всіх юрисдикцій, апеляційних судах, Верховному Суді з усіма процесуальними правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику. Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені адвокатського бюро за цим договором здійснює адвокат Томін Олександр Олександрович.

Представництво інтересів за договором здійснювалось адвокатом Томіним О.О. на підставі ордеру серії АІ № 1526199 від 11.01.2024.

Відповідно до п. 3.2.1, 3.2.4 договору вартість однієї робочої години адвоката становить 2000,00 грн. Підставою для проведення розрахунків за правову допомогу є акт наданих послуг, який підписується сторонами та рахунок. Обов`язок складання актів та виставлення рахунків покладається на адвокатське бюро.

До матеріалів справи долучено акт наданих послуг № 08052023/3/0606 від 06.06.2024, згідно якого позивачу було надано наступні послуги: консультація адвоката щодо захисту його прав та інтересів внаслідок пошкодження належного йому ТЗ КІА д.р.н. НОМЕР_1 у ДТП, яка сталась 17.02.2023 із правовим аналізом судової перспективи (0,5 годин); складання, оформлення та направлення засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва позовної заяви ТОВ "Віп Кар Сервіс" до ПрАТ "СК "Інго" (4,5 годин); ознайомлення із відзивом (1 година); складання, оформлення та направлення засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва відповіді на відзив (1,5 години). Вартість 1 години становить 2000,00 грн. Загалом за актом позивачу було надано послуг на загальну суму 15000,00 грн за 7,5 годин роботи.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Відповідача не висловив заперечень з приводу заявленого розміру правової допомоги.

Так, відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Суд відзначає, що позивачем підтверджено обсяг та вартість наданих йому послуг з правничої допомоги. Суд вбачає, що обсяг допомоги є виправданим та необхідним, а її вартість не є надмірною.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з огляду на заявлений предмет спору та обсяг наданих позивачу послуг, розмір витрат на правову допомогу у сумі 15000,00 грн є обґрунтованим та співмірним предмету спору, а тому витрати у заявленому позивачем розмірі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго" (01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідентифікаційний код 16285602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Кар Сервіс" (02095, місто Київ, вулиця Анни Ахматової, будинок 31, офіс 277; ідентифікаційний код 36239502) витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Усатенко