ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" червня 2024 р. Справа№ 910/1614/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 у справі №910/1614/24 (суддя Смирнова Ю.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 126192,87 грн

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 у справі №910/1614/24 позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість по тілу кредиту у розмірі 53439 грн 21 коп., заборгованість по процентам у сумі 47646 грн 27 коп. та судовий збір у сумі 1940 грн 44 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови у стягненні нарахованих та несплачених відсотків у сумі 25 107, 39 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 у справі №910/1614/24 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1614/24.

На адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали витребуваної справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

За подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач просить переглянути судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог у сумі 25 107, 39 грн.

Оскільки пропорційно визначений відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору від оскаржуваної суми є меншим за мінімальний розмір, встановлений цією ж нормою закону (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 складає 3 028 грн.), то з урахуванням вимог п.п 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає, що за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті 4 542 грн (тобто 150 відсотків від мінімального розміру судового збору 3 028 грн.).

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 02.08.2019 у справі № 905/1879/18 та від 31.07.2019 у справі № 905/105/19.

Враховуючи апеляційне оскарження рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, з урахуванням застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі, судовий збір підлягає оплаті в сумі 3 633, 60 грн.

Разом з тим, скаржником надано докази сплати судового збору лише на суму 726, 72 грн., що є меншим розміром аніж встановлено законодавством.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2024 у справі №910/1614/24 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору у розмірі 2 906, 88 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко