ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р. Справа № 922/4197/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський завод паливної апаратури" (адреса: 63506, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Мічуріна, буд. 8; )
про стягнення 699252,01 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський завод паливної апаратури" (далі - відповідач) 699252,01 грн, з яких:

658630,50 грн - пені;

5338,05 грн - 3% річних;

35283,71 грн - втрат від інфляції.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019 щодо своєчасності та повноти проведення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.09.2023 відкрито провадження у справі № 922/4197/23; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх. № 28767 від 23.10.2023), в якій просить суд за наслідками розгляду справи стягнути з відповідача пеню за період з 04.08.2022 по 03.02.2023 у сумі 658630 грн. 50 коп., 3% річних за період з 01.02.2023 по 01.03.2023 у сумі 5338 грн. 05 коп. та інфляційні втрати за період з лютого 2023 року по березень 2023 року у сумі 35283 грн. 71 коп.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.10.2023 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. № 28767 від 23.10.2023) про уточнення позовних вимог та постановлено продовжити розгляд позовних вимог у справі з її урахуванням.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2023 провадження у справі № 922/4197/23 зупинено до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги у справі № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.05.2024 провадження у справі № 922/3937/23 поновлено.

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про зміну предмету позову (вх. № 14342 від 03.06.2024), в якій просить суд за наслідками розгляду справи стягнути з відповідача 3% річних у сумі 5338,05 грн. та інфляційні втрати сумі 35283,71 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2024 задоволено заяву позивача (вх. № 14342 від 03.06.2024) та постановлено продовжити розгляд позовних вимог у даній справі з її урахуванням.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день вручення судового рішення під розписку, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 29.09.2023 про відкриття провадження у справі.

Копію зазначеної ухвали сторони отримали, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення, згідно з якими направлялась поштова кореспонденція (а. с. 99, 111).

Окрім того, позивач та відповідач мають електронні кабінети в підсистемі Електронний суд.

З метою повідомлення сторін про порядок розгляду справи, копії ухвал від 28.05.2024 та від 03.06.2024 доставлені до їх електронних кабінетів, про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи, а останні в розумінні положень ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

В процесі розгляду справи відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 28175 від 17.10.2023), в якому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю з посиланням на неправильність та необґрунтованість розрахунків, а також наявність договору реструктуризації заборгованості № 14757-р від 02.03.2023, станом на дату укладення якого 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.02.2023 по 01.03.2023 вже були нараховані, та наявність у відповідача форс-мажорних обставин за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019 пов`язаних з початком повномасштабної агресії РФ проти України.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 28771 від 23.10.2023) в якій наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зокрема, з посиланням на те, що 3% річних та інфляційні втрати, заявлені до стягнення у справі № 922/4197/23 не входять до договору реструктуризації заборгованості № 14757-р від 02.03.2023, а сам зазначений договір не є предметом розгляду суду в межах даної справи.

Відповідач надав суду заперечення (вх. № 29226 від 26.10.2023) в яких наполягає на правовій позиції, викладеній у відзиві на позов.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території", згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області таким постачальником визначено ПАТ "Харківенергозбут".

ПАТ "Харківенергозбут" має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505).

Частиною 1 ст. 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом 5 п. 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Слід зазначити, що згідно з п.п. 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву - приєднання.

У відповідності до п. 3.1.7 Правил, електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Разом з тим, відповідно до п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 Правил, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 постанови № 312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Відповідно до п. 4.3 Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або надані послуг.

За вимогами п. 9.1.1 розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Таким чином розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем ПрАТ Харківенергозбут проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, на підставі поданої заяви-приєднання відповідач приєднався до договору про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції № 65 Р (далі за текстом договір; а. с. 17-23).

Згідно з умовами даного договору позивач, як постачальник, продає електричну енергію відповідачу, як споживачу, для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. п. 2.1-2.2 договору).

Порядок розрахунків за договором визначається відповідно до комерційної пропозиції № 65 Р від 01.01.2022 (яка, в свою чергу, є додатком № 2 до договору) для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50000 кВт*год на місяць.

Пунктами 5.1, 5.3-5.4 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше, ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.

Ціна електричної енергії має визначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

За змістом п. 5.7 договору всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно з умовами п. 5 комерційної пропозиції № 65 Р рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунок на попередню оплату надається споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць з терміном оплати згідно з п. 4 даної комерційної пропозиції. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до п. 5.8 договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

За змістом п. 8 комерційної пропозиції № 65 Р у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу;

3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, З% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

Суми пені, З% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.

Як свідчать матеріали справи, згідно з переданими даними від АТ Харківоблеперго відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період лютого 2022 по червень 2022. Заборгованість виникла таким чином:

- за лютий 2022 відповідачем спожито 696671 кВт*год електроенергії (згідно фактичних даних, а саме: відомостей реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам) на суму 1790657,65 грн, ПДВ 20 % 358131,53 грн, разом з ПДВ 2148189,18 грн. Рахунок за лютий 2022 та акт приймання-передачі відправлено поштовим зв`язком 27.07.2022. Строк оплати рахунку 03.08.2022;

- за березень 2022 відповідачем спожито 230542 кВт*год електроенергії (згідно фактичних даних, а саме: відомостей реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам) на суму 626676,32 грн, ПДВ 20 % 125335,26 грн, разом з ПДВ 752011,58 грн. Рахунок за березень 2022 та акт приймання-передачі відправлено поштовим зв`язком 27.07.2022. Строк оплати рахунку 03.08.2022;

- за квітень 2022 відповідачем спожито 76478 кВт*год електроенергії (згідно фактичних даних, а саме: відомостей реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам) на суму 212333,52 грн, ПДВ 20 % - 42466,70 грн, разом з ПДВ 254800,22 грн. Рахунок та акт приймання-передачі за квітень 2022 відправлено поштовим зв`язком 27.07.2022. Строк оплати рахунку 03.08.2022;

- за травень 2022 відповідачем спожито 65333 кВт*год електроенергії (згідно фактичних даних, а саме: відомостей реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам) на суму 191142,21 грн, ПДВ 20 % - 38228,44 грн, разом з ПДВ 229370,65 грн. Рахунок та акт приймання-передачі за травень 2022 відправлено поштовим зв`язком 27.07.2022. Строк оплати рахунку 03.08.2022;

- за червень 2022 відповідачем спожито 55784 кВт*год електроенергії (згідно фактичних даних, а саме: відомостей реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам) на суму 149077,78 грн., ПДВ 20 % - 29815,56 грн, разом з ПДВ 178893,34 грн. Рахунок за червень 2022 відправлено поштовим зв`язком 27.07.2022. Строк оплати рахунку 03.08.2022.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.12.2022 у справі № 922/1483/22 стягнуто з відповідача у даній справі на користь позивача у даній справі заборгованість за електричну енергію у сумі 2898913,96 грн, поставлену протягом лютого червня 2022 року.

Платіжними інструкціями від 01.07.2022, 25.08.2022, 27.09.2022, 20.10.2022, 22.11.2022, 19.12.2022, 19.01.2023, 21.01.2023, 20.02.2023, 02.03.2023, 06.04.2023, 09.05.2023, 09.06.2023, 11.07.2023, 09.08.2023 відповідачем сплачено за електричну енергію за лютий 2022 року та березень 2022 року.

Також в ході розгляду справи судом встановлено, що 02.03.2023 між ПрАТ "Харківенергозбут", як кредитором, та ТОВ «Чугуївський завод паливної апаратури», як боржником, укладено договір № 14757-р про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019, у порядку та на умовах якого сторони домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості в розмірі 2032630,04 грн станом на 02.03.2023, в т.ч.

- електрична енергія за період лютого 2022 по червень 2022 року в сумі 1574676,81 грн.

- 3% річних за період з березня 2022 року по січень 2023 року у сумі 62775,05 грн;

- індекс інфляції за період з травня 2022 року по січень 2023 року у сумі 305178,18 грн.

Таким чином, з укладанням договору № 14757-р від 02.03.2023 про реструктуризацію заборгованості, відповідачем було визнано нараховані позивачем на суму існуючого боргу 3% річних за період з березня 2022 року по січень 2023 і інфляційні втрати з травня 2022 року по січень 2023.

В подальшому позивачем нараховано до стягнення з відповідачу на суму існуючого боргу 3% річних за період прострочення оплати з 01.02.2023 по 01.03.2023 у сумі 5338,05 грн. та інфляційні втрати за період прострочення оплати з лютого 2023 року по березень 2023 року у сумі 35283,71 грн.

Судом також встановлено що рахунки на оплату 3 % річних, індексу інфляції відправлені позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.

Обстаивни щодо стягнення 3% річних за період прострочення оплати з 01.02.2023 по 01.03.2023 у сумі 5338,05 грн. та інфляційні втрати за період прострочення оплати з лютого 2023 року по березень 2023 року у сумі 35283,71 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 173 ГК України, зміст якої кореспондуються зі змістом ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно з ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить ст. 525 ЦК України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Як зазначалось, на підставі п. 8 комерційної пропозиції № 65 Р у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу;

3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, З% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо поставки відповідачу електроенергії протягом лютого червня 2022 в передбачених добсягах.

Однак, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано будь-яких доказів своєчасного та повного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної оплати вартості спожитої електричної енергії.

Окрім того, з укладанням договору № 14757-р від 02.03.2023 про реструктуризацію заборгованості, відповідачем було визнано нараховані позивачем на суму існуючого боргу 3% річних за період з березня 2022 року по січень 2023 і інфляційні втрати з травня 2022 року по січень 2023.

Суд зазанчає, що укладання наведеного договору не припиняє зобов`язань відповідача зі сплати існуючого боргу за спожиту електроенергію та не забороняє позивачу нараховувати інфляційні та річні на суму існуючого боргу, за період не охоплений договором № 14757-р від 02.03.2023 про реструктуризацію заборгованості до моменту укладання зазанченого договору.

В даному випадку, період лютий 2023 року, за який позивачем здійснено нарахування інфляційних та річних, не охоплений договором № 14757-р від 02.03.2023 про реструктуризацію заборгованості (згідно з умовами цього договору реструктуризовано, зокрема інфляційні та річні нараховані по січень 2023 року, а сам договір було підписано 02.03.2023, тобто інфляційні та річні які є предметом розгляду суду в межах даної справи нараховані до дати укладання договору).

Зазначене надає позивачу право на нарахування інфляційних та 3% річних за допущені прострочення.

З наведених позивачем розрахунків вбачається, що позивачем нараховано на суму існуючого боргу 3% річних за період прострочення оплати з 01.02.2023 по 01.03.2023 у сумі 5338,05 грн. та інфляційні втрати за період прострочення оплати з лютого 2023 року по березень 2023 року у сумі 35283,71 грн.

Перевіривши за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення Ліга: закон складений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд констатує його арифметичну вірність.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5338,04 грн 3% річних та 35283,71 грн інфляційних втрат за вказані вище періоди прострочення.

При цьому безпідставними суд вважає посилання відповідача на наявність в нього форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Положеннями ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Системний аналіз змісту зазначених положень свідчить, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форм-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17.

В даному випадку, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено в нього наявності форс-мажорних обставин за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019.

Пунктом 12.4 наведеного договору передбачено, що сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючи документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 12.5 договору передбачено, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від оплати Постачальнику послуг, які були надані до їх виникнення.

Доказів направлення відповідачем такого повідомлення позивачу матеріали справи не містять та позивачем суду не надано.

Посилання відповідача з цього приводу на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 суд вважає безпідставними, виходчи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Порядок засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджено Рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 № 40 (3) (далі - Регламент).

Відповідно до п.п. 3.3 п. З Регламенту «Сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

При цьому, чинним Регламентом не передбачено можливість засвідчення факту настання форс-мажорних обставин шляхом видачі листа.

З огляду на викладене, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 не може в передбаченому Законом порядку засвідчити настання для відповідача форс-мажорних обставин за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019.

До того ж, з укладанням договору № 14757-р від 02.03.2023 про реструктуризацію заборгованості відповідач визнав факт наявності у позивача права на нарахування 3% річних та інфляційних за прострочення виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14757 від 01.01.2019 після введення в Україні воєнного стану 24.02.2022.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський завод паливної апаратури" (адреса: 63506, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Мічуріна, буд. 8; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; ; із зарахуванням на ХОУ АТ Ощадбанк UA0529792, МФО 351823, ) 5338,05 грн - 3% річних за період прострочення з 01.02.2023 по 01.03.2023, 35283,71 грн - інфляційних втрат за період прострочення з лютого 2023 року по березень 2023, та 2684 грн - судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак