УХВАЛА

м. Київ

16.05.2024Справа № 910/10484/23

За заявою фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича

про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/10484/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича

про стягнення 450 002,04 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Дишкант Д.В.

За участю представників:

від позивача Хитрова Л.В.

від відповідача (заявника) Щуцький Ю.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справи № 910/10484/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича про стягнення 450 002,04 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича залишено без задоволення, рішення суду від 27.11.2023 без змін.

25.04.2024 на виконання вищевказаного рішення суду видано наказ про примусове виконання.

02.05.2024 від фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду до 02.04.2025.

Ухвалою суду від 08.05.2024 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 16.05.2024.

14.05.2024 від відповідача у доповнення до поданої ним заяви подано заяву, в якій останній повідомив, що 06.05.2024 у заявника почався гострий серцевий напад, що призвів до ургентної госпіталізації у важкому стані та на даний час заявник проходить реабілітацію для відновлення працездатності.

Присутній у судовому засіданні представник позивача (стягувача) заперечував проти задоволення поданої відповідачем заяви, відповідач в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в заяві та доповненнях до поданої заяви.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши пояснення та доводи заявника, заперечення на такі доводи позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви з огляду на таке.

Згідно з ухваленим у даній справі рішенням від 27.11.2023 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 387 906,38 грн заборгованості за кредитом, 62 095,66 грн заборгованості за процентами, 6 750,03 грн судового збору.

25.04.2024 на виконання вищевказаного рішення суду видано наказ про примусове виконання.

У поданій заяві про відстрочення виконання рішення відповідач посилається на власну неплатоспроможність, наслідком якої стало порушення умов кредитного договору, не пов`язане з його особистими помилками або прорахунками, а таке, що настало в результаті дії форс-мажорних обставин (військової агресії РФ проти України). В результаті вказаної дії готельний бізнес, під який залучались кредитні кошти, з 24.02.2022, опинився на окупованій ворогом території, був захоплений, частково розграбований і використовується поза волею відповідача, при цьому у відповідача не має доступу до об`єкту.

З травня 2022 року відповідач неодноразово звертався до банківської установи з пропозицією призупинення дії кредитного договору на період дій військового стану, оскільки кредит надавався за державною програмою 5-7-9 банком, який знаходиться у 100 відсотковій власності держави, і саме держава, на переконання заявника, не спромоглася захистити конституційні права та інтереси відповідача, проте отримав відмову.

Крім того, як вказує відповідач у додаткових поясненнях до заяви, у відповідача почався гострий серцевий напад, що призвів до ургентної госпіталізації у важкому стані. Вказане підтверджується випискою з історії хвороби, наданої відповідачем.

Також відповідач вказує, що ним на даний момент вживаються заходи щодо відновлення його платоспроможності (стягнення заборгованості з його боржників, відновлення працездатності), що надасть можливість зібрати необхідну суму коштів для розрахунків з позивачем. При цьому, як вказує відповідач, у банку (позивача) в заставі знаходиться заставне майно відповідача (заміський будинок у Київській області та земельна ділянка). Крім того, у відповідача на утриманні перебувають дві неповнолітні дитини.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі до 02.04.2025.

Заперечуючи проти вказаної заяви, позивач у судовому засіданні 16.05.2024 вказав, що відповідачем не обґрунтовано строк надання відстрочення виконання рішення у даній справі до 02.04.2025 та можливість виконання ним рішення у справі до вказаної дати.

Згідно зі ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У силу частини третьої вказаної норми підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 вказаної норми розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Суд зазначає, що надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.

У прохальній частині заяви про відстрочення виконання рішення, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення до 02.04.2024.

Таким чином, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі на строк більший, ніж передбачено ч. 5 ст. 331 ГПК України, оскільки рішення суду у даній справі ухвалено 27.11.2023.

На підтвердження скрутного фінансового становища відповідачем подані податкові декларації за 2022-2023 роки, з яких вбачається, що останній немає доходів.

Позивач заперечував обґрунтованість таких декларацій тим, що, як визнано відповідачем, він не здійснює господарську діяльність в України, а з початком повномасштабного вторгнення виїхав за кордон.

Проте, судом враховане тяжку хворобу відповідача, перенесену ним в травні 2024 року, а також те, що у відповідача на утриманні є дві неповнолітні дитини, зокрема, 2011 та 2017 років народження.

Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи та прийняття в ній рішення, кредит брався відповідачем під розширення бізнес-проекту - готельного бізнесу, з 24.02.2022 готельний комплекс опинився на окупованій ворогом території.

За вказаних обставин, суд з урахуванням принципу дотриманням балансу інтересів сторін, зважаючи на наведені відповідачем у заяві про відстрочення обставини, вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду та відстрочити виконання рішення у справі до 26.11.2024 (з урахуванням обмежень, встановлених ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 331 Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Щуцького Юрія Івановича про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/10484/23 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/10484/23 до 26.11.2024.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з 16.05.2024. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено 11.06.2024.

Суддя О.Г. Удалова