ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024м. ДніпроСправа № 904/654/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Манько Г.В. за участю секретаря судового засідання Махортової Д.Р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ РУНА"

до Фізичної особи-підприємця Тихонової Антоніни Вікторівни

про стягнення 1 055 000 грн.

Представники:

від позивача Сагайдак А.В.

від відповідача ОСОБА_1

від відповідача: Пільх А.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ РУНА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Тихонової Антоніни Вікторівни 1 055 000 грн. та судових витрат у справі.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Заявляв клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Заявив клопотання про повернення відповідачу клопотання про закриття провадження у справі. Заявив клопотання про витребування доказів. Заявив клопотання про призначення експертизи. Надав додаткові пояснення у справі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у позові відмовити. Надав відзив на позов. Заявив клопотання про продовження процесуального строку. Надав додаткові пояснення у справі. Заявив клопотання про закриття провадження у справі. Заперечував щодо задоволення клопотання про витребування доказів. У судовому засіданні надав для огляду оригінали письмових доказів, що є підставою заперечень. Заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 16.04.2024р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 23.04.2024р. повернуто відповідачу без розгляду клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.06.2024р. залишено без розгляду клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "НТ РУНА" про призначення експертизи.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022р. між Позивачем та громадянкою України ОСОБА_1 укладено Договір №11 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (Договір-1).

На виконання умов Договору-1, ОСОБА_1 , перерахувала на поточний рахунок Позивача 3 800 000 грн., що підтверджується та визнається позивачем.

11.03.2023р. Позивачем на виконання умов Договору-1 було повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4 855 000грн., що підтверджується Платіжними інструкціями від 11.03.2023р.: №267, №268, №269, №270, №271, №272, №273, №274, №275, №276, №277, №278 №281, №282, №283, №284, №288 та випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 11.03.20223р. до 11.03.2023р. з призначенням платежу: «Повернення безвідсоткової фін, допомоги згідно Договору №11 від 21.11.2022р.».

Під час розгляду справи встановлено, що 29.12.2022р. між Позивачем та громадянкою України ОСОБА_1 було укладено Договір №5 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (Договір-2).

На виконання умов Договору-2, ОСОБА_1 , перерахувала на поточний рахунок Позивача 3 240 000грн., що підтверджується Платіжними інструкціями від 29.12.2022р.: №32, №33 №34.

11.03.2023р. Позивачем на виконання умов Договору-2 було повернуто на рахунок ОСОБА_1 2 185 000грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 11.03.2023р.: №294, №293, №292, №291, №290, №289 та випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 11.03.20223р. до 11.03.2023р. з призначенням платежу: «Повернення безвідсоткової фін, допомоги згідно Договору №5 від 29.12.2022р.

Наявними у справі доказами встановлено, що за Договором-1 та Договором-2 позивач отримав від ОСОБА_1 7 040 000грн.

Позивач на виконання умов Договору-1 та Договору-2, 11.03.2022р. в рахунок повернення поворотної фінансової допомоги по зазначених договором перерахував ОСОБА_1 7 040 000грн.

Позивач за Договором-1 та Договором-2 повернув ОСОБА_1 позику, яку отримав за вказаними договорами.

Договір-1 та Договір-2 були укладені між Позивачем та громадянкою України ОСОБА_1 , а не з ФОП Тихоновою А.В.

Відповідно до Претензії-вимоги №1 від 12.12.2023р., яка Позивачем була направлена Відповідачеві, було додано Акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2022р.-12.12.2023р. між ТОВ «НТ РУНА» та фізичною особою ОСОБА_1 . Вказаним позивач визнає, що вказані договори укладались саме з фізичною особою ОСОБА_1 , а не з ФОП ОСОБА_1 .

Позивач уточнив, а ОСОБА_1 погодила призначення платежу за платіжними дорученнями №269, №270, №277, №267 від 11.03.2023р.

13.03.2023р. Позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 лист на уточнення платежів та виправлення помилки в графі «Призначення платежу» №20-1/23 від 13.03.2023р., відповідно до якого ТОВ «НТ РУНА» просило читати вірним призначення платежів за Платіжними дорученнями №269, №270, №277, №267 від 11.03.2023р. на загальну суму 1055 000грн. «Повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору № 5 від 29.12.2022, без ПДВ».

Фізична особа ОСОБА_1 направила на адресу Позивача Лист від 24.03.2023р., яким повідомила Позивача, що: «відповідно до листа про уточнення платежів №20-1/23 від 13.03.2023р., погоджується та вважає повернутою платіжними дорученнями, поворотну фінансову допомогу, платіжними дорученнями на загальну суму 1 055 000,00грн., оплатою в якості повернення поворотної фінансової допомоги за договором №5 від 29.12.2022р.».

Позивач уточнив, а ОСОБА_1 погодила «призначення платежу», що саме за Договором-2 було повернуто фінансову допомогу в розмірі 1 055 000 гр.

У відповідності до умов пунктів 8.1 договорів, Договір-1 та Договір-2 припинили свою дію 11.03.2023р., як виконані належним чином. ОСОБА_1 отримала від позивача кошти в розмірі 1 055 000грн. на виконання Договору-2, а не безпідставно, як вважає позивач.

Грошові зобов`язання за Договором-1 та Договором-2 припинились у зв`язку з їх виконанням належним чином Сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Право визначати призначення платежу належить виключно платнику, тобто особі, що здійснює відповідний платіж. У випадку ж, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного. З моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. Питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку.

Господарський суд вважає, що позивач мав право уточнити, а ОСОБА_1 - погодити уточнення реквізитів «призначення платежу» за Договором-2, а тому - зобов`язання як за Договором-1, так і за Договором-2 - припинились в зв`язку з виконанням проведеним належним чином 11.03.2023р.

Договір №11 від 21.11.2022 року, і Договір № 5 від 29.12.2022 року були укладені з фізичною особою громадянкою України ОСОБА_1 на загальну суму 7 040 000, грн. Фізичною особою громадянкою України ОСОБА_1 на виконання умов Договорів було перераховано позивачу 7 040 000 грн.

Позивачем на виконання умов Договорів було і повернуто саме такі кошти в загальній сумі 7 040 000 грн., але як зазначив сам Позивач в Листі на уточнення платежів та виправлення помилки в графі «Призначення платежу» №20-1/23 від 13.03.2023р при перерахуванні коштів, Позивач допустився помилки.

Відповідно до приписів ст.ст. 46, 87 Закону України "Про платіжні послуги" у разі виконання платіжної операції відповідно до унікального ідентифікатора, в якому допущено помилку, надавач платіжних послуг платника і надавач платіжних послуг отримувача зобов`язані співпрацювати з платником та вжити заходів до повернення платнику відповідної суми платіжної операції. Платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

Під час розгляду справи встановлено, що від банківської установи та позивача, до теперішнього часу, відповідач не отримувала повідомлень про те, що на її банківський рахунок були помилково перераховані кошти.

Позивач не повідомляв банківську установу про здійснення помилкового платежу, що підтверджує доводи відповідача, що дії позивача щодо виправленні помилок у графі "призначення платежу" були свідомими.

Відповідно до ст. 84 Цивільного кодексу України, Товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва -підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Господарське товариство здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку. Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій суб`єкта господарювання, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції суб`єкта господарювання на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво означає самостійну, ініціативну, систематичну господарську діяльність, яка здійснюється на власний ризик суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

ФОП здійснюють підприємницьку діяльність, включаючи здобуття фінансових надходжень. Для отримання коштів від підприємницької діяльності ФОП відкривають рахунки в банках.

Крім того, ст.44 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво передбачає вільне розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Пунктами 10, 24 розділу І Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків (Затверджено постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №162), визначено, що фізична особа відкриває окремі рахунки для здійснення підприємницької, незалежної професійної діяльності та для власних потреб. Електронний резидент (е-резидент) відкриває поточні рахунки в банку для здійснення підприємницької діяльності. Забороняється використовувати поточні, платіжні рахунки фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності. За поточними, платіжними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються платіжні операції відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані зі здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності.

Існує заборона, на використання поточних рахунків саме фізичної особи, що відкривається для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності, а не навпаки, заборона використання фізичною особою рахунків ФОП.

З урахуванням викладеного, ФОП - платник єдиного податку, має право вільно користуватися коштами, як фізична особа для власних потреб з поточного рахунку, який відкритий для здійснення підприємницької діяльності, за умови сплати всіх податків, зборів та інших платежів, передбачених чинним законодавством.

Фізична особа - підприємець має право вільно користуватися коштами з розрахункового рахунку, який відкрито для здійснення підприємницької діяльності, за умови сплати всіх податків, зборів та інших платежів, передбачених чинним законодавством.

ОСОБА_1 , як фізична особа, має право вільно користуватись грошовими коштами, які знаходяться на рахунку ФОП, зокрема, передавати ці кошти в якості безвідсоткової фінансової допомоги, що не є підприємницькою діяльністю.

Укладаючи Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №11 від 21.11.2022 і Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 5 від 29.12.2022 фізична особа ОСОБА_1 , не ставила за мету отримати прибуток.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Наявними у справі доказами підтверджено, що позивачем виконано свої зобов`язання за Договором 1 та Договором 2. Фізична особа - підприємець Тихонова А.В. не є стороною вказаних договорів.

Наявні у справі докази є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.06.2024

Суддя Г.В. Манько