РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2024Справа № 910/18449/23 (910/3599/24)
За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (02090, м. Київ, провулок Лобачевського, 7, ідентифікаційний номер 39123472)

про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва

в межах справи №910/18449/23

За заявою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний номер 44116011)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (02090, м. Київ, провулок Лобачевського, 7, ідентифікаційний номер 39123472)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/18449/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг".

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" про визнання майнового права на об`єкт незавершеного будівництва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 24.05.2024.

У судове засідання 24.05.2024 представники сторін не з`явилися.

Позивач був належним чином повідомлений про час та дату проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 540, яке було вручене позивачу 18.04.2024.

Представник позивача адвокат Чвир Олена Михайлівна була належним чином повідомлена про час та дату проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, наявне в матеріалах справи.

Від відповідача повернувся конверт, який був направлений на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуто до суду "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 29.04.2024 на відповідному конверті.

Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 08.04.2024 є 29.04.2024 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Отже, згідно із п. 3. ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2011 між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест плюс» (далі - ТОВ «Еверест плюс») був укладений договір купівлі продажу майнових прав № 102/ЕМ (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 2.2 Договору сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є Об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_2 з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_3 , двокімнатна, загальна площа 62,94 кв.м, поверх 5, секція 1.

Право на спорудження Об`єкта капітального будівництва - житлового комплексу «Флагман» за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :66:248:0025, проектна адреса: пров. Лобачевського, 7, виникло на підставі рішення Київської міської ради Х сесії IV скликання за № 729/3304 від 14.07.2005, а також дозволу на виконання будівельних робіт № 2871-Дн/С від 13.12.2007.

Згідно з п. 3.1 Договору майнові права на об`єкт нерухомості за цим Договором передаються Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості. Акт підписується сторонами не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем оплати 100 % загальної площі об`єкт підписується сторонами не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем оплати 100 % загальної площі об`єкта нерухомості, що визначена у пункті 2.2 цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що право власності на майнові права переходить від Продавця до Покупця після підписання Акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, для підписання якого та отримання інших документів Покупець має з`явитися до Продавця протягом 3-х робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин Покупець має письмово попередити про них Продавця та отримати згоду Продавця на продовження терміну підписання Акту.

Згідно з п. 3.4 Договору Продавець оформлює на Покупця права власності на об`єкт нерухомості в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 4.2 вказаного Договору орієнтовна загальна вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості в день укладення цього Договору складає - 446 874,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 74 479,00 грн.

Згідно з пунктом 5.2 Договору Продавець у тому числі зобов`язаний забезпечувати будівництво об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію.

25.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест Плюс» (надалі - Сторона-1), ОСОБА_1 (надалі - Сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг» (надалі - Сторона-3) укладено Додаткову угоду про заміну сторони у зобов`язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав № 102/ЕМ від 11.05.2011, згідно з п. 1 якої сторони домовилися замінити Сторону-1 у Договорі купівлі-продажу майнових прав № 102/ЕМ від 11.05.2011, укладеного між Стороною-1 та Стороною-2 (надалі за текстом іменується Основний договір), на Сторону-3.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначено, що Сторона-2 дає згоду на заміну Сторони-1 на Сторону-3 в Основному договорі.

02.04.2015 між ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» (надалі - Продавець) та ОСОБА_1 (надалі - Покупець) укладено Додаткову угоду № 2 до Договору купівлі-продажу майнових прав № 102/ЕМ від 11.05.2011.

Пунктом 1 Додаткової угоди визначено, що сторони дійшли згоди внести наступні зміни в Договір та привести п 2.2. «Предмет договору» у відповідність із технічним паспортом (інвентаризаційна справа № 0037) від 19.02.2015, що був виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Алі Ріелті», а саме архітектором Терещенко Н.С., сертифікат серія АА № 000433 (надалі - Технічний паспорт) та викласти в наступній редакції: квартира АДРЕСА_4 , двокімнатна, загальною площею 63,80 кв.м., 5 поверх, 1 секція.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди загальна вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості в день укладення даної Угоди складає 452 980,00 грн. в тому числі ПДВ 20 % - 75 496,67 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди станом на день підписання угоди Покупцем сплачено грошові кошти в сумі 446 874,00 грн. у тому числі ПДВ 20 % - 74 479,00 грн.

На підтвердження 100 % оплати майнових прав на Об`єкт нерухомості Позивач надав Квитанцію до прибуткового касового ордера № 143 від 13.05.2011 про сплату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест плюс» за Договором купівлі-продажу майнових прав № 102/ЕМ від 11.05.2011 грошових коштів у розмірі 446 874,00 грн., а також квитанцію № 2990 від 02.04.2015 про сплату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг» 6 106,00 грн.

Згідно з Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг» про 100 % фінансування згідно Договору № 102/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 11.05.2011 ОСОБА_1 сплати Продавцю грошові кошти у розмірі 452 980,00 грн. в тому числі ПДВ 20 % - 75 496,67 грн., що складає 100 % вартості майнових прав на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , проектна адреса: пров. Лобачевського, 7, а Продавець прийняв їх, та після завершення будівництва гарантує передачу двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 63,80 кв.м. на 5 поверсі у 1 секції.

Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку оформити на Покупця права власності на об`єкт нерухомості. Станом на день звернення до суду доказів оформлення за Позивачем права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України від 18.09.1991 "Про інвестиційну діяльність".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки .

Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі проінвестував будівництво зазначеного вище об`єкта нерухомості, у зв`язку з чим відповідно до ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність", має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об`єкт та результати інвестицій є власністю інвестора.

Тобто, ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав № 102/ЕМ від 11.05.2011, сплатив внески у визначених у договорах сумах, у зв`язку із чим за умовами договору набув майнові права щодо об`єкта нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірну квартиру.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.5 Договору запланований термі будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта капітального будівництва - 2 квартал 2012 року.

Відтак, до оформлення за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проектна адреса: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,80 кв.м. на 5 поверсі у 1 секції, позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.10.2019, справа №761/28769/13-ц.

Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином узятих на себе зобов`язань, з урахуванням повної сплати позивачем Ціни договору, суд прийшов до висновку, що права позивача порушені, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо передачі об`єкта інвестування в експлуатацію для здійснення реєстрації прав власності за позивачем на об`єкт інвестування не виконує.

Тобто, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначених зобов`язань, що свідчить про порушення майнових прав позивача на вищевказаний об`єкти, який він очікував отримати у 2 кварталі 2012 року.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання майнових прав за ОСОБА_1 на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: на квартиру АДРЕСА_5 , (проектна адреса: м. Київ, пров. Лобачевського, 7 ).

Виходячи з викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині.

Щодо вимог позивача в частині не включення до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг» майнових прав на вищезазначений об`єкт нерухомості суд зазначає наступне.

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" було відкрито ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.01.2024. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг".

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства до повноважень ліквідатора з дня його призначення належить формування ліквідаційної маси.

Статтею 62 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси. Об`єкт довірчої власності не може бути включено до ліквідаційної маси довірчого власника або довірчого засновника. За наявності у складі майна банкрута майна, виключеного з обігу, ліквідатор зобов`язаний передати його відповідним особам в установленому порядку. Ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту у спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку порушує питання про виділення цієї частки. Активи, включені до складу іпотечного покриття, не включаються до складу ліквідаційної маси емітента таких облігацій та адміністратора за випуском облігацій. Відчуження цих активів, у тому числі примусове, здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про іпотечні облігації". Активи адміністратора за випуском облігацій, отримані ним від емітента відповідних облігацій, осіб, які надають забезпечення за ними, у процесі стягнення заборгованості за такими облігаціями або в процедурі банкрутства, або ліквідації таких осіб для подальшої передачі власникам облігацій як погашення та виплата доходів за ними, не включаються до ліквідаційної маси такого адміністратора за випуском облігацій. Відчуження цих активів здійснюється відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки". Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору. Державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси. Суб`єкт управління таким майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановлений частиною другою статті 59 цього Кодексу строк приймає рішення про подальше використання цього майна. Зерно банкрута, що зберігається на його зерновому складі, включається до складу майна банкрута лише після повного повернення зерна поклажодавцям за всіма складськими документами на зерно, виданими таким суб`єктом господарювання. Майнові права інтелектуальної власності, виключні майнові права на які зберігаються за закладом вищої освіти державної форми власності, не включаються до складу ліквідаційної маси і повертаються закладу вищої освіти державної форми власності, що вносив їх до статутного капіталу господарського товариства.

З огляду на викладене, суд зазначає, що формування ліквідаційної маси банкрута - юридичної особи належить виключно до повноважень ліквідатора, а виключення майна зі складу ліквідаційної маси банкрута - юридичної особи не передбачено Кодексом України з процедур банкрутства.

Крім того, слід зазначити, що провадження у даній справі перебуває тільки на стадії процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг", введеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) майнове (речове) право на об`єкт інвестування, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 на земельній ділянці з кадастровим номером :66:248:0025.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест-Буд-Інжиніринг" (02090, м. Київ, провулок Лобачевського, 7, ідентифікаційний номер 39123472) у дохід Державного бюджету України 6 794 (шість тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. 70 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2024

Суддя Д.В. Мандичев