ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. Справа №910/11692/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники учасників справи:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Назарець Д.А.

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка "Донаре Віта"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024

про забезпечення позову

у справі №910/11692/20 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма "Обрій"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка "Донаре Віта"

про стягнення 1 453 655,31 грн та виселення

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка "Донаре Віта"

до Комунального підприємства Київської обласної ради "Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма "Обрій"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

Комунальне підприємство Київської обласної ради "Київська обласна сільськогосподарська брокерсько-комерційна фірма "Обрій" (далі - КП "Обрій") звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка "Донаре Віта" (далі - ТОВ "Клініка "Донаре Віта"), за переліком, який є додатком до цієї заяви.

Заявник вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на майно відповідача за первісним позовом, виконання рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача за первісним позовом, буде унеможливлене або значно ускладнене, оскільки, відповідач за первісним позовом може зняти грошові кошти з рахунків, перерахувати їх на інші рахунки, витратити грошові кошти або розпорядитись іншим чином, що унеможливить або значно ускладнить у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також, заявник зазначає, що відповідач за первісним позовом взагалі не має наміру виконувати наявні перед позивачем за первісним позовом грошові зобов`язання, про що свідчить, зокрема, його свідоме протиправне ігнорування виконання таких зобов`язань, наприклад, тривале користування приміщенням після розірвання договору (27 місяців). А тому, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача за первісним позовом, унеможливить або значно ускладнить ефективний захист та поновлення прав позивача за первісним позовом, у разі задоволення позовних вимог у цій справі. Є ймовірність, що відповідач за первісним позовом просто припинить свою діяльність, якщо позов буде задоволено хоча б в частині, через велику суму стягнення.

Також, з поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач за первісним позовом просить накласти арешт на майно відповідача за первісним позовом, яке вилучено у березні 2023 року, тобто, знаходиться не у володінні відповідача за первісним позовом понад рік, і його подальший арешт не спричинить надмірної шкоди підприємницькій діяльності останнього. З огляду на заявлену ціну позову у сумі більше трьох мільйонів гривень, захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами.

Крім того, накладення арешту на давно вилучене майно відповідача за первісним позовом забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення, у разі задоволення позову, та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача за первісним позовом, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цим майном останнім задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду, у разі задоволення позову.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 задоволено заяву КП "Обрій" про застосування заходів забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Клініка "Донаре Віта" згідно з наступним переліком:

1. Меблі комплект (терапевтичний кабінет), а саме: стілець у кількості 3 шт., стілець лікарський пересувний у кількості 6 шт., тумба лікарська пересувна у кількості 3 шт., шафа навісна у кількості 8 шт., модуль тумба + мийка у кількості 1 шт., модуль тумба у кількості 1 шт., стіл лікарський тума прямий у кількості 1 шт., стіл лікарський кутовий у кількості 2 шт., столик пересувний 2 шт. - б/в у кількості 1 штука;

2. Стоматологічна установка Stomadent - б/в у кількості 5 штук;

3 Опромінювач-рециркулятор ОРБ 2-15 Фіолет Т02 - б/в у кількості 2 штуки;

4 Опромінювач ОРБ 1-30 - б/в у кількості 2 штуки;

5 Кондиціонер C&H S07 XN7 білий - б/в у кількості 2 штуки;

6 Кондиціонер Heoclima білий - б/в у кількості 4 штуки;

7 Холодильник Hansa білий - б/в у кількості 2 штуки;

8 Холодильник Snaige classA+ білий - б/в у кількості 1 штука;

9 Холодильник Vestfrost білий - б/в у кількості 1 штука;

10 Дзеркало кругле - б/в у кількості 7 штук;

11 Жалюзі віконні довгі білі - б/в у кількості 5 штук;

12 Жалюзі віконні довгі коричневі - б/в у кількості 1 штука;

13 Жалюзі віконні короткі білі - б/в у кількості 3 штуки;

14 Камери відеоспостереження - б/в у кількості 11 штук;

15 Відео реєстратор для запису відео з камер - б/в у кількості 1 штука;

16 Меблі комплект (хірургічний кабінет), а саме: стілець у кількості 2 шт., стілець лікарський пересувний у кількості 2 шт., тумба лікарська пересувна у кількості 1 шт., шафа навісна у кількості 3 шт., модуль тумба+мийка у кількості 1 шт., стіл лікарський тумба у кількості 1 шт., шафа для інструментів у кількості 2 шт. - б/в у кількості 1 штука;

17 Стілець зелений - б/в у кількості 1 штука;

18 Меблі комплект (кабінет керівника), а саме: стіл керівника письмовий коричневий у кількості 1 шт., шафа коричнева у кількості 1 шт., тумба під телевізор коричнева у кількості 1 шт., диван шкіряний коричневий у кількості 1 шт., крісло офісне у кількості чорне 1 шт. - б/в у кількості 1 штука;

19 Вікна металопластикові білі - б/в у кількості 9 штук;

20 Рентген дентальний MAX 70HF|DC TUBEHEAD TB3V3 Італія - б/в у кількості 1 штука;

21 Двері металеві вхідні - б/в у кількості 1 штука;

22 Козирок над вхідними дверима - б/в у кількості 1 штука;

23 Крильце з граніту - б/в у кількості 1 штука;

24 Підвісна стеля типу Armstrong каркас (130,73 кв.м.) - б/в у кількості 1 штука;

25. Плити металеві та пластикові для стелі (130,73 кв.м.) - б/в у кількості 1 штука;

26. Світильники растрові стельові вбудовані - б/в у кількості 33 штуки;

27. Система вентиляції (проект вентиляції додається) - б/в у кількості 1 штука;

28. Змішувач для мийок - б/в у кількості 7 штук;

29. Меблі комплект (рентген кабінет), а саме: стіл комп`ютерний сірого кольору у кількості 1 шт., шафа синього кольору у кількості 1 шт., стілець сірий пересувний у кількості 1 шт. - б/в у кількості 1 штука;

30. Шафа сірого кольору - б/в у кількості 1 штука;

31. Пилосос VSOS, BORK чорного кольору - б/в у кількості 1 штука;

32. Меблі комплект (санвузол), а саме: модуль тумба + мийка у кількості 1 шт. - б/в у кількості 2 штуки;

33. Унітаз білий - б/в у кількості 2 штуки;

34. Меблі комплект (кімната персоналу), а саме: тумба сіра у кількості 1 шт., модуль тумба + мийка у кількості 1 шт., шафа навісна блок у кількості 1 шт., стіл у кількості 1 шт., диван сірий у кількості 1 шт., шафа для одягу на 7 відділів у кількості 2 шт., шафа для одягу на 3 відділи у кількості 1 шт. - б/в у кількості 1 штука;

35. Мікрохвильова піч Samsung T.D.S. - б/в у кількості 1 штука;

36. Гладильна дошка - б/в у кількості 1 штука;

37. Меблі комплект (хол), а саме: стійка рецепція у кількості 1 шт., шафа для відвідувачів на 7 відділів у кількості 1 шт., шафа офісна сіра у кількості 3 шт., тумба пересувна сіра у кількості 1 шт., тумба стаціонарна сіра у кількості 1 шт., столик журнальний у кількості 1 шт., диван великий у кількості 2 шт., диван маленький у кількості 1 шт., крісло офісне чорне у кількості 1 шт. - б/в у кількості 1 штука;

38. Меблі комплект (дитячий кабінет), а саме: стілець синій у кількості 1 шт., стілець лікарський пересувний у кількості 2 шт., тумба лікаря пересувна у кількості 1 шт., шафа навісна у кількості 2 шт., модуль тумба + мийка у кількості 1 шт., стіл лікарський тумба у кількості 1 шт. - б/в у кількості 1 штука;

39. Меблі комплект (стерилізація), а саме: модуль тумба + мийка у кількості 1 шт., шафа навісна у кількості 8 шт. - б/в у кількості 1 штука;

40. Батареї білого кольору - б/в у кількості 9 штук;

41. Вивіска "Стоматологічна клініка Донаре Віта" - б/в у кількості 1 штука;

42. Компресор №V8471-09-2016 - б/в у кількості 1 штука;

43. Компресор №V8526-09-2016 - б/в у кількості 1 штука;

44. Вакуумні помпи - б/в у кількості 2 штуки;

45. Рентгенфартук - б/в у кількості 2 штуки;

46. Жалюзі між стоматологічними установками - б/в у кількості 2 штуки;

47. Двері сірого кольору - б/в у кількості 11 штук;

48. Перегородки між кабінетами - б/в у кількості 12 штук;

49. Драбина н/ж - б/в у кількості 1 штука;

50. Двері пластикові вхідні білі - б/в у кількості 1 штука;

51. Бойлер Ariston - б/в у кількості 1 штука;

52. Автономне опалення Kospel - б/в у кількості 1 штука;

53. Відео-домофон + панель AVD-7005 - б/в у кількості 1 штука;

54. Килимове покриття площею 10,80 кв.м. - б/в у кількості 1 штука;

55. Покриття лінолеум площею 149,50 кв.м. - б/в у кількості 1 штука;

56. Безтіньова світлодіодна лампа стоматологічна - б/в у кількості 4 штуки;

57. Безтіньова світлодіодна лампа хірургічна - б/в у кількості 1 штука;

58. Двері дерев`яні коричневі - б/в у кількості 1 штука;

59. Стільці маленькі білі кухонні - б/в у кількості 7 штук.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зазначені заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Клініка "Донаре Віта" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 та відмовити у задоволенні заяви КП "Обрій" про забезпечення позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ТОВ "Клініка "Донаре Віта" вважає, що поданням заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке було вилучено згідно з постановою приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП НОМЕР_1 від 01.03.2023, в межах закінченого ще 25.05.2023 виконавчого провадження НОМЕР_1, посадові особи КП "Обрій" намагаються заплутати слідство та уникнути відповідальності за вчинення злочину передбаченого частиною 1 статті 388 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000684, а також за допомогою оскаржуваної ухвали про забезпечення позову приховати факт розтрати, відчуження, приховування, підміну, пошкодження такого майна.

Крім того, а тексті апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Клініка "Донаре Віта" у справі №910/11692/203 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

24.04.2024, через систему "Електронний суд", скаржником подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) Сітайло Л.Г. перебувала з 22.04.2024 до 30.04.2024 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 поновлено ТОВ "Клініка "Донаре Віта" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/11692/20. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 призначено на 20.05.2024. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11692/20.

16.05.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 відкладено до 03.06.2024.

23.05.2024 судді Шапран В.В. та Буравльов С.І. заявили самовідвід від розгляду справи №910/11692/20.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2024, у зв`язку з заявою суддів Шапрана В.В. та Буравльова С.І. про самовідвід від розгляду справи №910/11692/20, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 справу №910/11692/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Руденко М.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 про забезпечення позову у справі №910/11692/20 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Руденко М.А., Андрієнко В.В.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Позивач за первісним позовом, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 03.06.2024 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Слід зазначити, що до початку призначеного судового засідання, до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач за первісним позовом знав про розгляд цієї справи з моменту відкриття провадження, а також завчасно повідомлявся судом про судові засідання.

Колегія суддів зазначає, що відповідач за первісним позовом не обмежений у праві вибору представника і у рамках свого права користується можливістю залучити будь-якого іншого представника для представництва своїх інтересів та участі у судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, встановлені ГПК України, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача за первісним позовом.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом

КП "Обрій" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Клініка "Донаре Віта" про стягнення 466 465,12 грн, розірвання договору та виселення.

В процесі розгляду справи, ТОВ "Клініка "Донаре Віта" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до КП "Обрій" про стягнення 1 220 888,31 грн збитків та усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням шляхом відновлення електро- та водопостачання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/11692/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021, позовні вимоги КП "Обрій" задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на користь КП "Обрій" 397 133,90 грн основного боргу, 16 733,95 грн пені, а також 8 310,02 грн витрат зі сплати судового збору.

Виселено ТОВ "Клініка "Донаре Віта" із займаного нежитлового приміщення площею 160,3 кв.м, розташованого на першому поверсі будинку за адресою: 01004, м. Київ, вул. В. Васильківська, 13/1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "Клініка "Донаре Віта" відмовлено повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/11692/20, в частині первісного позову та зустрічного позову щодо позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні нежитловим орендованим приміщенням скасовано, а справу, в цих частинах, направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/11692/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022, первісний позов задоволено частково.

Виселено ТОВ "Клініка "Донаре Віта" з нежитлового приміщення, площею 160,3 кв.м, розташованого на першому поверсі будинку за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 13/1.

Стягнуто з ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на користь КП "Обрій" заборгованість з орендної плати в сумі 397 133,90 грн, пеню в сумі 16 733,95 грн, три проценти річних в сумі 4 285,03 грн, інфляційні втрати в сумі 8 792,74 грн, збитки у розмірі неотриманої орендної плати в сумі 414 000,00 грн, неустойку у розмірі подвійної орендної плати в сумі 564 266,66 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 23 180,18 грн. У задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №910/11692/20 касаційну скаргу ТОВ "Клініка "Донаре віта" задоволено частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/11692/20 у частинах задоволення первісного позову КП "Обрій" про виселення ТОВ "Клініка "Донаре Віта" з приміщення, стягнення з цього ж товариства на користь КП "Обрій" 397 133,90 грн заборгованості з орендної плати, 16 733,95 грн пені, 564 266,66 грн неустойки у сумі подвійної орендної плати за період з 20.08.2021 до 23.02.2022, 8 792,74 грн інфляційних втрат та три проценти річних у сумі 4 294,59 грн, а також у частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Клініка "Донаре Віта" скасовано, справу у цих частинах направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/11692/20 у частині задоволення первісного позову про стягнення з ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на користь КП "Обрій" 414 000,00 грн збитків як неотриману орендну плату за період з 20.11.2020 до 19.08.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові у цій частині відмовлено.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/11692/20 у частинах відмови у задоволенні первісного позову про стягнення з ТОВ "Клініка "Донаре Віта" на користь КП "Обрій" 34 335,37 грн інфляційних втрат та трьох процентів річних в сумі 14 098,10 грн за період з 20.11.2020 до 23.02.2022, нарахованих на збитки у вигляді неотриманої орендної плати, змінено у мотивувальних частинах, виклавши їх у редакції цієї постанови. В решті судові рішення у цих частинах залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 прийнято справу №910/11692/20 до розгляду та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 задоволено заяву КП "Обрій" про застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про задоволення заяви КП "Обрій" про забезпечення позову виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ГПК України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011).

Зокрема, інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011).

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначено вище, обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ "Клініка "Донаре Віта" посилалося на те, що у випадку невжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на майно відповідача за первісним позовом, виконання рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача за первісним позовом, буде унеможливлене або значно ускладнене, оскільки, відповідач за первісним позовом будь-якої миті може розпорядитись належним йому майном. Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач за первісним позовом необхідну суму грошових коштів, яка є дуже великою для останнього. Із зазначеного випливає, що застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем за первісним позовом, безпосередньо пов`язано з предметом позову. Зважаючи на зазначене, позивач за первісним позовом просить при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову врахувати позицію Верховного Суду, зазначену у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22 і яка була ухвалена у подібних відносинах.

У заяві про забезпечення позову, заявник також вказує, що відповідач за первісним позовом взагалі не має наміру виконувати наявні перед позивачем грошові зобов`язання, про що свідчить, зокрема, його свідоме протиправне ігнорування виконання таких зобов`язань, наприклад, тривале користування приміщенням після розірвання договору (27 місяців). А тому, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача за первісним позовом, унеможливить або значно ускладнить ефективний захист та поновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог у цій справі. Є ймовірність, що відповідач за первісним позовом просто припинить свою діяльність, якщо позов буде задоволено хоча б в частині, через велику суму стягнення.

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач за первісним позовом просить накласти арешт на майно відповідача за первісним позовом, яке вилучено у березні 2023 року, тобто, знаходиться не у володінні останнього понад рік, і його подальший арешт не спричинить надмірної шкоди його підприємницькій діяльності. З огляду на заявлену ціну позову у сумі більше трьох мільйонів гривень, захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами.

Накладення арешту на давно вилучене майно відповідача за первісним позовом забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення, у разі задоволення позову, та не призведе до втручання у господарську діяльність останнього, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цим майном задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника, врахувавши наведені вище обставини, а також предмет позову та докази, надані в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову та наявні у справі, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого господарського суду про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Так, відповідно до пункту 23 постанови Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22: "Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін".

Суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Застосування такого заходу як забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, при заявленому предметі позову про стягнення грошових коштів, є співмірним, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежить лише можливість розпоряджатися майном (в тому числі відчужувати).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.02.2024 у справі №902/611/22.

Разом з тим, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись з позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Вказана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Наведене підтверджує наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог щодо накладення арешту на майно, може значно ускладнити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення первісного позову, вжиття таких заходів є адекватним змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов.

Враховуючи вищевикладене, права заявника можуть бути захищені за допомогою вжиття заходів забезпечення позову, які є співрозмірними з заявленими позивачем за первісним позовом позовними вимогами, а саме шляхом накладення арешту на майно відповідача за первісним позовом, яке було описано у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Отже, визначені заявником заходи забезпечення позову гарантуватимуть виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, та гарантуватимуть ефективний захист оспорюваних прав та інтересів заявника, КП "Обрій", за захистом яких позивач за первісним позовом звернувся до суду.

Одним із завдань господарського судочинства, відповідно до вимог статті 2 ГПК України, є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, у даному випадку, за вірними висновками місцевого господарського суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Разом з тим, за змістом норм ГПК України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що права заявника можуть бути захищені за допомогою вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача за первісним позовом.

Таким чином, зазначені заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З огляду на обґрунтування наведені заявником, оскільки обрані заходи до забезпечення позову відповідають предмету позову, що заявлений у даній справі, і в подальшому можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду залишає апеляційну скаргу ТОВ "Клініка "Донаре Віта" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 - без змін.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клініка "Донаре Віта" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.03.2024 у справі №910/11692/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 12.06.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді М.А. Руденко

В.В. Андрієнко