cправа № 910/4437/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючої - Вронської Г.О., суддів - Бакуліної С.В., Кондратової І.Д.,
за участю секретаря судового засідання Балли Л.М.,
представників учасників справи:
від позивача: Тоцької А.О.,
від відповідача: Риженко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Київський завод "Радар"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019"
до Акціонерного товариства "Київський завод "Радар"
про зобов`язання вчинити дії,
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (далі - Відповідач) про зобов`язання вчинити дії.
2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 910/4437/23, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
3. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 910/4437/23, у якій просив скасувати їх та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі; судові витрати покласти на Відповідача.
4. Постановою від 14.05.2024 Верховний Суд залишив касаційну скаргу Скаржника без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 у справі № 910/4437/23 - без змін.
5. 18 травня 2024 року Відповідач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4437/23, у якій просить стягнути зі Скаржника на свою користь 18 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
6. 28 травня 2024 року Скаржник із використанням засобів поштового зв`язку подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить Суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.
7. Обґрунтовуючи заперечення, Скаржник зазначає, що визначення вартості надання правничої допомоги адвокатом Відповідача у розмірі 18 000 грн є необґрунтованою, виходячи з наступного:
- виокремлення адвокатом "правового аналізу касаційної скарги" як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з "підготовки заперечень проти відкриття касаційного провадження" та "підготовки відзиву на касаційну скаргу";
- заперечення проти відкриття касаційного провадження Відповідача були відхилені судом касаційної інстанції з підстави, що сама лише незгода з обґрунтуванням підстав касаційного провадження не може бути підставою для відмови у відкритті касаційного провадження;
- з наданих Відповідачем документів неможливо визначити вартість кожного виду послуги, оскільки відсутні відомості про вартість кожної окремої послуги та кількість витраченого на її надання часу адвокатом, що свідчить про невідповідність такої заяви приписам частини четвертої статті 126 ГПК України;
- для формування правової позиції та підготовки відзиву на касаційну скаргу адвокату Відповідача не потрібно було витрачати надмірну кількість часу.
8. 03 червня 2024 року Відповідач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав до Верховного Суду додаткові пояснення щодо заперечень Скаржника на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.
9. У запереченнях Відповідач зауважив, що встановлення сторонами в умовах договору про надання правничої допомоги гонорару у фіксованому розмірі не передбачає необхідності зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії, виконаної ним на захист інтересів свого клієнта у суді, оскільки розмір фіксованої суми не змінюється від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
11. Частинами першою, третьою статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
12. Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
13. Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
14. Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
15. Пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI визначає, що договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
16. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону № 5076-VI).
17. Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
18. Адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
19. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.
20. Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
21. Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
22. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
23. Суд встановив, що 20 липня 2021 року між Відповідачем (замовник) та адвокатом (виконавець) Риженко Любов`ю Іванівною був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № б/н (далі - Договір).
24. Відповідно до підпункту 1.12 Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки надавати юридичну допомогу та здійснювати представництво інтересів, у тому числі, але не виключно, виступати в якості представника замовника при розгляді та вирішенні справ господарськими судами всіх інстанцій, у яких замовник виступає в якості позивача або відповідача або третьої особи, а також при перегляді рішень у таких справах в апеляційному та/або касаційному порядку та/або перегляді судових рішень Верховним Судом та/або перегляді судових рішень (ухвал) за нововиявленими обставинами, з правом вчиняти від імені замовника усі процесуальні дії, які має право вчиняти замовник, як учасник господарського процесу, без будь-яких обмежень, а також інші дії в тому числі підписувати та подавати позовні заяви, будь-які інші заяви та скарги в інтересах та від імені замовника.
25. Відповідно до пункту 5 Договору вартість послуг та порядок розрахунків сторонами буде визначено в додатковій угоді.
26. Відповідно до пункту 6 Договору витрати виконавця, понесені на виконання передбачених даною угодою зобов`язань, замовник відшкодовує згідно з представленими виконавцем рахунками.
27. Відповідно до пункту 7 Договору дана угода укладена на невизначений термін та вступає в дію з моменту підписання.
28. 12 липня 2023 року між Відповідачем та адвокатом Риженко Любов`ю Іванівною була укладена додаткова угода № 1 до Договору (далі - Додаткова угода № 1).
29. Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Додаткової угоди № 1 замовник надав право (уповноважив) адвоката представляти інтереси замовника, захищати замовника у всіх судових органах (у т.ч. в судах першої інстанції, судах апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції) та у всіх судочинствах (у т.ч., але не виключно, у господарському, цивільному, адміністративному, кримінальному тощо), у наказному, позовному, окремому та будь-яких інших провадженнях.
30. У підпункті 2.1 Додаткової угоди № 1 сторони визначили перелік наданих адвокату повноважень.
31. Додаткова угода № 1 набирає чинності з дати її підписання сторонами та припиняє свою дію з дня припинення дії Договору (пункт 2 Додаткової угоди № 1).
32. 22 березня 2024 року між Відповідачем та адвокатом Риженко Любов`ю Іванівною було укладено додаткову угоду № 2 до Договору (далі - Додаткова угода № 2).
33. Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 2 сторони домовилися доповнити Договір пунктом 1.5 щодо надання послуг у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі № 910/4437/2 та викласти його у наступній редакції:
"п. 1.15. Надання Виконавцем професійної правничої допомоги стосовно захисту та представництва АТ "Київський завод "Радар" у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі № 910/4437/23, підготовка та подача процесуальних документів, а саме: ознайомлення та надання правового аналізу поданій ТОВ "ДУ-2019" касаційній скарзі, підготовка та подача заперечення проти відкриття касаційного провадження, а також відзиву на касаційну скаргу, участь у судовому засіданні у справі № 910/4437/23 в інтересах АТ "Київський завод "Радар".
Сторони погодили, що за розмір винагороди Виконавця за надання ним правничої допомоги стосовно захисту та представництва АТ "Київський завод "Радар" в судовому засіданні у справі № 910/4437/23, за надання правового аналізу касаційній скарзі, підготовку та подачу процесуальних документів у цій справі до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду є фіксованим та становить 18 000 (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок) грн 00 коп, без ПДВ. Винагорода сплачується Замовником протягом 30 (тридцять) календарних днів з моменту підписання Акту наданих послуг, який підписується Сторонами після надання послуг. Послуги вважаються наданими після ухвалення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду відповідного рішення відповідно до ГПК України".
34. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 2 додаткова угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та припиняє свою дію з дня припинення дії Договору.
35. Згідно з пунктом 1 акта приймання-надання послуг від 17.05.2024 № 17/05/24 (далі - Акт) адвокат Риженко Любов Іванівна надала професійну правничу допомогу стосовно захисту та представництва АТ "Київський завод "Радар" у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі № 910/4437/23, підготувала та подала процесуальні документи, а саме: ознайомилася та надала правовий аналіз поданій ТОВ "ДУ-2019" касаційній скарзі, підготувала та подала заперечення проти відкриття касаційного провадження, а також підготувала та подала відзив на касаційну скаргу, взяла участь у судовому засіданні у справі № 910/4437/23 в інтересах АТ "Київський завод "Радар", яке було призначене на 14 травня 2024 року на 14:45 год у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань № 2 (кабінет № 209), а замовник прийняв надані послуги.
36. Згідно з пунктом 2 Акта розмір винагороди Виконавця становить 18 000 грн без ПДВ, що підлягає відшкодуванню. Замовник зобов`язується оплатити винагороду протягом тридцяти календарних днів з дня підписання Акта.
37. Частина третя статті 126 ГПК України не визначає конкретний склад відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Отже, зважаючи на принципи рівності й справедливості, правової визначеності, ясності та недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного та достатнього ступеня деталізації опису робіт є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
38. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 126 ГПК України витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
39. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Заразом у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
40. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
41. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
42. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
43. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
45. Як убачається з рішень судів попередніх інстанцій і матеріалів справи, правова позиція Відповідача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, зокрема на стадії касаційного розгляду. Адвокат Риженко Любов Іванівна надавала правничу допомогу Відповідачу в усіх інстанціях, отже була обізнана у справі з фактичною та юридичною підставою позову, доводами та аргументами Скаржника. Доказів додаткового комплексного та всебічного вивчення юридичної природи спірних правовідносин Відповідачем не надано
46. Суд також погоджується з аргументами Скаржника, що: 1) заперечення проти відкриття касаційного провадження Відповідача були відхилені судом касаційної інстанції; 2) для формування правової позиції та підготовки відзиву на касаційну скаргу адвокату Відповідача не потрібно було витрачати надмірну кількість часу; 3) виокремлення адвокатом "правового аналізу касаційної скарги" як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з "підготовки заперечень проти відкриття касаційного провадження" та "підготовки відзиву на касаційну скаргу".
47. Водночас доводи Скаржника про невідповідність заяви Відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4437/23 приписам частини четвертої статті 126 ГПК України, оскільки у заяві відсутні відомості про вартість кожної окремої послуги та кількість витраченого на її надання часу адвокатом Відповідача, відхиляються Судом.
48. У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
49. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
50. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
51. На підставі викладеного вище, дослідивши надані Відповідачем докази, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням критеріїв пропорційності та реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Відповідача та стягнення на його користь 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
3. Доручити видачу відповідного наказу в справі № 910/4437/23 Господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

І. Кондратова