ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 Справа № 917/317/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк

до Фізичної особи підприємця Осташко Ірини Володимирівни

про стягнення 249 598,28 грн

за участю представників:

від позивача - Плеханов І. О., від відповідача Антіхович В. В.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк з позовом до Фізичної особи підприємця Осташко Ірини Володимирівни про стягнення 249 598,28 грн заборгованості за договором № 323/2021/МС-10 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» від 21.10.2021, з якої 230 616,38 грн простроченої заборгованості по кредиту, 18 981,90 грн простроченої заборгованості по процентам.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору № 323/2021/МС-10 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» від 21.10.2021 в частині своєчасної оплати кредиту та процентів за користування грошовими коштами.

Відповідач у відзиві від 29.04.2024 (а.с.63-65) повідомляє, що позов не визнає повністю, вважає його безпідставним, виходячи з наступного:

- позивач не довів передачу коштів відповідачу. Наданий позивачем доказ про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача здійснений з іншого рахунку котрий також належить відповідачу. Відтак доказів виконання банком обов`язку щодо передачі його власних коштів у власність відповідача у справі відсутні.

- при дослідженні кредитного договору, доданого позивачем до позову, відповідач виявив відмінності в кредитному договорі наданому на підтвердження вимог до суду та в екземплярі кредитного договору наявного у відповідача;

- анкету мікрокредитування, анкета реструктуризації, рішення уповноважених осіб про прийняття рішень ДРМ МСБ №2021-03 надано позивачем в неналежній якості та розміру шрифту; відповідач фізично позбавлений можливості ознайомлюватися з доданими доказами, що є перешкодою з боку позивача для реалізації принципу змагальності.

Разом із відзивом відповідач подав клопотання про витребування у позивача доказів по справі.

Ухвалою від 30.04.2024 суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву та витребував у Публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк докази вказані.

Позивач направив до суду клопотання про долучення доказів (вхід. № 6142 від 02.05.2024).

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. за номером справи 917/317/24 (а.с. 36).

Ухвалою від 04.03.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 45-46).

Вказана ухвала суду надсилалась позивачу та його відокремленому підрозділу -Полтавській обласній дирекції АБ «Укргазбанк» в їх електронні кабінети у підсистемі Електронний суд (довідка про доставку електронного листа від 07.03.2024, а.с. 47, 48).

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала суду від 04.03.2024 надсилалась відповідачу засобами поштового зв`язку:

- за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 37), та повернулась до суду із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 55-59);

- за адресою фактичного перебування, зазначеною в Анкеті мікрокредитування (а.с. 13) та отримана 13.04.2024 відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 60).

Відповідно до п. 3 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже, ухвала від 04.03.2024 доставлена сторонам в установленому порядку.

Шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, вебсторінці Господарського суду Полтавської області в розділі "Новини" https://pl.arbitr.gov.ua/ (а.с. 54) 20.03.2024 суд повідомив учасників справи про відкриття провадження в цій справі в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

18.04.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про вступ у справу його представника (вхід. № 5408 від 18.04.2024, а.с. 61).

30.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов від 29.04.2024 (вхід. № 5984) із клопотанням про поновлення процесуального строку на його подання.

Разом із відзивом представник відповідача заявив клопотання про витребування у позивача доказів по справі.

Ухвалою від 30.04.2024 суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву та витребував у Публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк докази.

Позивач направив до суду клопотання про долучення доказів (вхід. № 6142 від 02.05.2024).

Для надання можливості відповідачу ознайомитися із вказаними доказами суд призначив судове засідання на 06.06.2024.

Відповідач подав заяву (вхід. № 7305 від 23.05.2024) про проведення судового засідання 06.06.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю його представника. Цю заяву суд задовольнив ухвалою від 24.05.2024.

У судовому засіданні 06.06.2024 суд постановив усну ухвалу про перерву у засіданні та призначення наступного судового засідання на 18.06.2024 на 11:50 год. про час та місце розгляду справи представники сторін повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 06.06.2024.

Для надання можливості відповідачу реалізувати право на подання доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення суд відклав на розумний строк.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 18.06.2024 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.10.2021 між Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" (далі - позивач, Банк) та Фізичною особою-підприємцем Осташко Іриною Володимирівною (далі -відповідач, Позичальник) був укладений Договір № 323/2021/МС-10 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" (далі Договір, а.с. 80, 67).

У судовому засіданні 06.06.2024 представник позивача підтвердив, що позов ґрунтується на примірнику договору в редакції, наданій з клопотанням від 02.05.2024, яка відповідає примірнику договору, наданого відповідачем (а.с.67).

Відповідно до п. 1 Договору загальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 300 000,00 грн.

Кредитна лінія відкривається з 21 жовтня 2021 року по 20 жовтня 2023 (включно). Позичальник погашає кредит відповідно до графіку зменшення Ліміту кредитної лінії, встановленого Додатком 1 до Договору про приєднання (п. 2 Договору).

Додатковим договором № 1 від 08.11.2022 (а.с. 17) та Додатковим договором № 2 від 05.05.2023 (а.с. 23) до Договору № 323/2021/МС-10 від 21.10.2021 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" сторони вносили зміни в п. 2 Договору, та встановили строк кредитної лінії до 18 червня 2024 року, змінили Графік зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до п. 3 Договору за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 цього Договору, з урахуванням встановленого графіку зменшення Ліміту кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку проценти, виходячи із встановленої Банком базової процентної ставки, в розмірі 19,30% процентів річних, в національній валюті.

Відповідно до п.4 Договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання мікрокредиту (прострочена заборгованість), з врахуванням встановленого графіку зменшення Ліміту кредитної лінії, процентна ставка встановлюється в розмірі 29,30% процентів річних.

За умовами п. 5 Договору тарифи на кредитні операції наведені у Правилах надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк".

Пунктом 6 Договору передбачено, що кредитні кошти надаються Банком Позичальнику на підставі письмової заяви на отримання кредиту відповідно до додатку № 1 до правил шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника IBAN № НОМЕР_1 , відкритого в АБ "Укргазбанк".

Умовами п. 11 Договору визначено, що підписанням цього Договору про приєднання Позичальник підтверджує:

- що всі умови Договору про надання мікрокредиту (в тому числі інформаційні додатки) є зрозумілими та не потребують додаткового тлумачення;

- що отримав від Банку інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", до підписання цього Договору про приєднання.

Фізична особа-підприємець Осташко Ірина Володимирівна подала Банку заяву-анкету від 21.10.2021 на отримання мікрокредиту в сумі 300 000,00 грн (а.с.12-14).

Банк надав відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 300 000,00 грн на рахунок IBAN № НОМЕР_1 , відкритого ФОП Осташко І. В. в АБ "Укргазбанк", що підтверджується випискою з кредитного рахунку за період 21.10.2021 25.01.2024 (а.с.25). Зокрема, 21.10.2021 надано кредитні кошти в сумі 100 000,00 грн, 26.10.2021 100000,00 грн, 29.10.2021 в сумі 50000,00 грн, 11.11.2021 в сумі 50000,00 грн.

Позивач у позові зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів та своєчасної сплати процентів за їх користування, що призвело до виникнення у нього простроченої заборгованості. В зв`язку з цим на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення 230 616,38 грн заборгованості по кредиту, 18 981,90 грн простроченої заборгованості по процентам.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі викладеного, за висновками суду, між сторонами був укладений кредитний договір.

Відтак, укладений між позивачем та відповідачем договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин відповідно до ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України), і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України).

У ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідач у відзиві відхиляє позовні вимоги з тих підстав, що позивач не довів передачу коштів відповідачу, а наданий позивачем доказ про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача здійснений з іншого рахунку, котрий також належить відповідачу.

Оцінюючи ці заперечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 викладено правовий висновок про те, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 6 Договору передбачено, що кредитні кошти надаються Банком Позичальнику шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника IBAN № НОМЕР_1 , відкритого в АБ "Укргазбанк".

Банк надав відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 300 000,00 грн на рахунок IBAN № НОМЕР_1 , відкритого ФОП Осташко І. В. в АБ "Укргазбанк", що підтверджується випискою з кредитного рахунку за період 21.10.2021 25.01.2024 (а.с.25). Зокрема, 21.10.2021 надано кредитні кошти в сумі 100000,00 грн, 26.10.2021 100000,00 грн, 29.10.2021 в сумі 50000,00 грн, 11.11.2021 в сумі 50000,00 грн.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц).

Надана до матеріалів справи виписка з рахунку за період 21.10.2021 25.01.2024 (а.с.25) свідчить про зарахування кредитних коштів на рахунок IBAN № НОМЕР_1 , відкритого ФОП Осташко І. В. в АБ "Укргазбанк". Саме цей рахунок було вказано у п.6 та у п. 7 Договору від 21.10.2021.

При цьому у призначенні вказаних платежів зазначено: "надання кредиту в рахунок кредитної лінії згідно кредитного договору № 323/2021/МС-10 від 21.10.2021".

Відповідач у відзиві факт отримання коштів не заперечує, лише вважає недостатніми надані Банком докази в підтвердження такої передачі коштів.

Отримання коштів відповідачем також підтверджується тим, що відповідач частково повертав кредит та сплачував проценти за користування кредитними коштами. Також відповідач підписав Додатковий договір № 1 від 08.11.2022 (а.с. 17) та Додатковий договір № 2 від 05.05.2023 (а.с. 23) до Договору № 323/2021/МС-10 від 21.10.2021 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк", яким сторони вносили зміни до строку кредитної лінії та змінили Графік зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії.

Вказані докази відповідач в установленому порядку не спростував.

Відповідач не надав суду жодного доказу у підтвердження викладених у відзиві обставин.

Також відповідач не надав суду жодних доказів, які б поставили під сумнів докази, надані позивачем, чи спростували їх існування.

Отже, наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, заперечення відповідача проти позову є необґрунтованими.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем зобов`язань за Договором № 323/2021/МС-10 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ "Укргазбанк" від 21.10.2021 щодо надання Позичальнику кредитних коштів в сумі 300000,00 грн, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути кредит та сплатити проценти у порядку та строки, визначені умовами цього Договору.

Згідно з Графіком зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії (додатку 1 до Додаткової угоди № 1 до Договору, а.с.18) відповідач взяв на себе зобов`язання проводити погашення суми кредиту щомісячно до 15 число кожного місяця з 15.11.2022 по 19.02.2024.

Згідно з Графіком зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії (додатку 1 до Додаткової угоди № 2 до Договору, а.с.24) відповідач взяв на себе зобов`язання проводити погашення суми кредиту щомісячно до 15 число кожного місяця з 15.05.2023 по 18.06.2024.

Як свідчать виписки з рахунків за період 21.10.2021 25.01.2024 (а.с.25-26), відповідач у період 24.11.2021 08.11.2023 частково повернув кредитні кошти в сумі 69383,62 грн, допускаючи при цьому прострочення платежів з 16.05.2022.

Як свідчать вказані виписки з рахунків, відповідач з 08.11.2023 припинив виконання зобов`язань за Кредитним договором зі сплати коштів банку (а.с.26 на звороті).

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

В зв`язку з існуванням простроченої заборгованості у відповідача з повернення кредиту, позивач звернувся із цим позовом про стягнення загальної заборгованості за кредитним договором.

Як свідчать виписки з рахунку (а.с.25-26), відповідач у період 24.11.2021 08.11.2023 частково повернув кредитні кошти в сумі 69 383,62 грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення 230616,38 грн заборгованості по кредиту суд визнає обґрунтованими.

Також, в результаті неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань у нього утворилась прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом станом на 25.01.2024 в сумі 18 981,90 грн (розрахунок заборгованості, а.с. 34). Це підтверджується виписками банку з рахунку обліку процентів за ФОП Осташко І. В. за період 22.10.2021 25.01.2024 (а.с.27-29).

Доказів сплати заборгованості по процентах за користування кредитом відповідач суду не надав.

Отже, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 230 616,38 грн простроченої заборгованості по кредиту та 18 981,90 грн простроченої заборгованості по процентам за договором № 323/2021/МС-10 про приєднання до Правил надання мікрокредиту в АБ «Укргазбанк» від 21.10.2021.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі.

За подачу цього позову позивач сплатив 3743,97 грн судового збору за платіжною інструкцією № 14791-43 від 27.02.2024 (а.с. 40). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 28.02.2024 (а.с. 44).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України в цій сумі судовий збір покладається на позивача повністю.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження або в разі сплати сум кредиту та процентів після визначеної у рішенні дати виникнення боргу, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись статтями 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Осташко Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; ідентифікаційний код 23697280) 230 616 грн 38 коп. заборгованості по кредиту, 18 981 грн 90 коп. простроченої заборгованості по процентам, 3743 грн 97 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 19.06.2024.

Суддя Т. М. Безрук