ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024 Справа № 914/214/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув в судовому засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Ситнікова Ігоря Миколайовича

про стягнення 2304,00 грн

за участю представників:

від позивача Паращак І.В.

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" до відповідача Фізичної особи-підприємця Ситнікова Ігоря Миколайовича про стягнення 2304,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу відкритого літнього майданчика.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Участь відповідача в судовому засіданні не визнавалась судом обов`язковою.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

Як зазначив позивач, Фізичною особою-підприємецем Ситніковим Ігорем Миколайовичем було самовільно встановлено літній майданчик за адресою: місто Львів, вулиця Лисенка, будинок 11.

У зв`язку із виявленням самовільно встановленого відкритого літнього майданчика на вул. Лисенка, 11 у місті Львові на адресу відповідача 31.08.2021 скеровано акт №27-2021 від 30.08.2021 про демонтаж літнього майданчика у добровільному порядку у строк до 06.09.2021.

Як стверджує позивач, відповідний літній майданчик не був демонтований суб`єктом підприємницької діяльності добровільно.

Враховуючи той факт, що відповідний літній майданчик не був демонтований, матеріали про демонтаж Галицька районна адміністрація скерувала для розгляду та відповідного погодження комісією архітектури, містобудування та розвитку території.

Протоколом комісії №26 від 15.09.2021 на підставі звернення Галицької районної адміністрації №4-31-31638 від 09.09.2021 прийнято рішення про примусовий демонтаж та направлено в КП «Адміністративно-технічие Управління» для забезпечення демонтажу.

29.09.2021 між Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» (замовник) та ФОП Кухарський Олександр Вікторович (виконавець) укладено договір №29/09/21, відповідно до пункту 1 якого виконавець зобов?язується надати замовникові послуги із демонтажу елементів відкритих літніх майданчиків, транспортування їх до складських приміщень замовника (включаючи завантажувально-розвантажувальні роботи), послуги по впорядкуванню складових елементів відкритих літніх майданчиків в складських приміщеннях замовника та впорядкуванню місць розміщення відкритих літніх майданчиків після демонтажу. Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти надані послуги й оплатити їх.

Пунктом 2.1. та 2.2. договору передбачено, що вартість наданих послуг визначається згідно з додатком до цього договору. Загальна вартість наданих послуг не може перевищувати 38400,00 грн. Замовник зобов?язаний за надані виконавцем послуги перерахувати на рахунок виконавця суму, зазначену в актах виконаних робіт, впродовж 10 днів від дати надання таких актів замовнику.

Згідно з додатком №1 до договору №29/09/21 від 29.09.2021, ціна демонтажу стільців становить 120,00 грн/1шт.

Відповідно до рахунку на оплату №ВЛМ2909 від 29.09.2021, що виставлений позивачу ФОП Кухарським Олександром Вікторовичем та відповідно до акту надання послуг №ВЛМ2909 від 29.09.2021, що підписаний між Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» (замовник) та ФОП Кухарський Олександр Вікторович (виконавець), вартість демонтажу 16 стільців за адресою вулиця Лисенка, 11 у місті Львові становить 1920,00 грн (без ПДВ).

Як зазначив позивач, у зв`язку з тим, що ним було здійснено примусовий демонтаж самовільно встановленого літнього майданчика (16 стільців) за адресою: вул. Лисенка, 11 у місті Львові, в результаті чого понесені витрати, пов`язані з демонтажем літнього майданчика, такі витрати має відшкодувати власник літнього майданчика.

Таким чином, як зазначив позивач, загальна сума понесених витрат становить 2304,00 грн. При цьому позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва платника ПДВ №100266158, КП «Адміністративно-технічне управління» є платником податку на додану вартість, а тому при зарахуванні на його рахунок суми витрат за демонтаж відкритого літнього майданчика, КП «Адміністративно-технічне управління» змушене буде сплатити 20% ПДВ (1920,00 грн х 20% = 2304,00 грн)

Тобто як вказано у позовній заяві, загальна вартість витрат, понесених КП «Адміністративно-технічне управління» за демонтаж відкритого літнього майданчика на АДРЕСА_1 , де здійснював діяльність ФОП Ситніков Ігор Миколайович, складає 2304,00 грн (демонтаж стільців (16шт.) - 1920грн та ПДВ 20% - 384,00 грн).

В матеріалах справи міститься лист-вимога від 02.10.2023 №2410-10-3141 до відповідача про перерахування витрат за демонтаж відкритого літнього майданчика, однак станом на день подання позову відповідач не оплатив вказаних витрат.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся з позовною заявою до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 2304,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу відкритого літнього майданчика.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (ч.4 ст.11 ЦК України).

Згідно пункту 2.2.4. Статуту Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» одним із напрямків його діяльності є «виконання функцій визначених окремими ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, наказами та дорученнями департаменту містобудування.

Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», ухвалою Львівської міської ради №2452 від 05.03.2009р «Про затвердження Порядку отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об`єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» уповноважене здійснювати демонтаж самовільно встановлених відкритих літніх майданчиків.

Самовільно встановлений літній майданчик відкритий літній майданчик, встановлений без відповідних дозвільних документів (п. 1.2. Порядку).

Згідно з п. 4.1. Порядку контроль за дотриманням цього Порядку здійснюють районні адміністрації за місцем знаходження літнього майданчика.

Відповідно до п. 6.1. Порядку демонтажу підлягають:

- самовільно встановлені відкриті літні майданчики;

- відкриті літні майданчики, термін дії паспортів на розміщення або термін дії договорів на оренду конструктивних елементів благоустрою яких закінчився.

- відкриті літні майданчики, паспорт на встановлення яких скасовано.

Згідно п. 6.2. Порядку при виявленні відкритих літніх майданчиків, зазначених у пункті 6.1., посадові особи, уповноважені головою відповідної районної адміністрації, на території якої розташований літній майданчик, складають акт про його демонтаж у 7-денний термін у добровільному порядку, про що повідомляють Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», постійну комісію архітектури, містобудування та охорони історичного середовища та суб`єкта підприємницької діяльності, який встановив відкритий літній майданчик.

Пунктом 6.3. Порядку встановлено, що у разі невиконання суб`єктом підприємницької діяльності вимоги щодо демонтажу літнього майданчика у добровільному порядку рішення про його примусовий демонтаж приймає комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління за попереднім погодженням з постійною комісією архітектури, містобудування та охорони історичного середовища відповідно до Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою міської ради від 21.04.2011 № 376.

Комісія у складі представників Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», районної адміністрації, представника правоохоронних органів та суб`єкта підприємницької діяльності, який встановив літній майданчик, що підлягає демонтажу, складає акт зовнішнього вигляду, огляду та демонтажу літнього майданчика у трьох примірниках, який містить: дату, час, адресу розташування відкритого літнього майданчика; підстави для демонтажу відкритого літнього майданчика; опис відкритого літнього майданчика (геометричні параметри, матеріали) та перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень); прізвище, ім`я, по батькові та посади членів комісії; посаду, місце роботи, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка бере участь у демонтажі та перевезенні відкритого літнього майданчика (п. 6.3.1. Порядку).

Згідно п. 6.3.2. Порядку після складання акта та демонтажу відкритого літнього майданчика його опечатують та перевозять на майданчик тимчасового зберігання, де його передають відповідальній особі під розпис.

Видатки на демонтаж, перевезення, розвантаження та зберігання відкритих літніх майданчиків відшкодовують їх власники (п. 6.3.4. Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до частин 1, 4 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Зважаючи на те, що вимоги про демонтаж тимчасової споруди відповідачем у добровільному порядку виконано не було, на виконання рішення, позивачем спільно із районною адміністрацією, а також із залученням підрядника проведено демонтаж відкритого літнього майданчика, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом наданих послуг.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з часиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 226 ГК України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів запобігання збитків та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Підставою для застосування такого заходу цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, є вина, збитки, причинний зв`язок, протиправність поведінки.

Позивач на підтвердження заподіяння відповідачем збитків долучив до позовної заяви, зокрема, наказ Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» №97 від 27.09.2021 про демонтаж літнього майданчика, акт №27-2021 про демонтаж літнього майданчика від 30.08.2021, акт зовнішнього вигляду, огляду та демонтажу літнього майданчика від 29.09.2021, договір про надання послуг з демонтажу №29/09/21 від 29.09.2021, рахунок, акт наданих послуг №ВЛМ2909 від 29.09.2021 та лист-вимогу від 02.10.2023 №2410-10-3141 на суму 2304,00 грн.

Як вбачається із наказу №97 від 27.12.2021, такий приймався на підставі рішення Постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного серидовища Львівської міської ради.

З вищенаведених доказів вбачається, що відповідач самовільно встановив відкритий літній майданчик і на пропозицію позивача добровільно його не демонтував, а відтак наявний такий елемент складу правопорушення як протиправність поведінки.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Суду не подано доказів відсутності вини у вчиненні правопорушення у сфері розміщення літніх майданчиків, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Самовільне розміщення відповідачем літнього майданчика з порушенням встановлених правил призвело до понесення позивачем витрат по демонтажу. А тому наявний такий елемент складу правопорушення, як причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою відповідача.

Підпунктом 7 пункту "а" абзацу 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів.

Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом платника ПДВ №100266158, яке було додано до позовної заяви.

При поступленні на рахунок підприємства відшкодованих витрат, КП «Адміністративно-технічне управління» змушене буде сплатити 20% ПДВ у бюджет.

Податок на додану вартість (далі - ПДВ) це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент).

Відповідно до статті 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: 20 відсотків.

Відповідно до підпункту «б» п. 14.1.185 ст. 185 Податкового кодексу України з метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 37.2 розділу 5 Податкового кодексу України, податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони митної справи пов`язує сплату ним податку.

Статтею 188 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Отже, нарахування комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» 20% податку на додану вартість відповідає вимогам законодавства.

Матеріалами справи підтверджується факт самовільного встановлення відповідачем відкритого літнього майданчика, невиконання вимоги щодо добровільного усунення допущених порушень, здійснення позивачем демонтажу, факт понесення витрат у розмірі 1920,00 грн. Загальна сума понесених позивачем витрат з урахуванням ПДВ становить 2304,00 грн.

Станом на момент прийняття рішення суд докази відшкодування відповідачем витрат позивача у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2304,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням демонтажу відкритого літнього майданчика.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №1258 від 18.01.2024 на суму 3028,00 грн.

Керуючись статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору, оскільки позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ситнікова Ігоря Миколайовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" (79005, місто Львів, площа Міцкевича, будинок 6/7, ідентифікаційний код 13804591) 2304,00 грн витрат пов`язаних з проведенням демонтажу відкритого літнього майданчика та 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний тект рішення виготовлено 12.06.2024

Суддя Петрашко М.М.