ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1496/24

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 27/2) в інтересах держави в особі:

1) Північного офісу Держаудитслужби (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 18);

2) Державного агентства водних ресурсів України (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 8)

до: 1) Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (09114, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Глиняна, буд. 51 В);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (01010, м. Київ, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2)

про визнання недійсним договору та застосування наслідків його недійсності,

встановив:

11.06.2024 р. до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 15/2-197вих-24 від 10.06.2024 р. (вх. № 811/24 від 11.06.2024 р.) Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби (позивач 1) та Державного агентства водних ресурсів України (позивач 2) до Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (відповідач 2) про визнання недійсним договору як такого, що суперечить інтересам держави та суспільства з умислу однієї сторони, та застосування наслідків недійсності договору.

За змістом прохальної частини позовної заяви прокурор просить суд: 1) визнати недійсним договір № 60АВ200-901-23 від 17.03.2023 р. про постачання/закупівлю електричної енергії, укладений між Регіональним офісом водних ресурсів річки Рось та Товариством з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»; 2) стягнути з ТОВ «Твій Газзбут» на користь Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось 221398,33 грн. (одержані ТОВ «Твій Газзбут» за вказаним вище договором), а з Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось одержані ним за рішенням суду 221398,33 грн. стягнути в дохід держави.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд вважає за необхідне відзначити таке.

За приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 45 Кодексу, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Поряд з цим, відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Частиною 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд звертає увагу на те, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову; під предметом позову, який одночасно є способом захисту порушеного права, розуміється спрямована позивачем до відповідача матеріально-правова вимога; під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення; оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога про захист права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Проте, за висновком суду, в порушення наведених вище норм, при зверненні до суду прокурором не обґрунтовано належним чином змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, зокрема, не обгрунтовано посиланнями на приписи процесуального законодавства вимогу про стягнення коштів з відповідача 2 на користь відповідача 1, а не позивача чи держави.

Поряд з цим, як зазначено в ч. 5 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Між тим, прохальна частина позовної заяви містить вимогу про стягнення одержаних відповідачем 1 за даним рішенням суду (за наслідками розгляду даної позовної заяви) коштів в дохід держави, що не узгоджується з наведеними вище процесуальними приписами стосовно неможливості прийняття судом умовного рішення, які залежить від настання будь-яких обставин (у даному випадку - від одержання відповідачем 1 коштів від відповідача 2 за даним рішенням суду).

Окрім того, за наслідком дослідження позовної заяви, вбачається, що остання не містить належних обґрунтувань щодо обраного прокурором способу захисту прав та інтересів в частині заявлення вимоги, за якою він просить стягнути з відповідача 2 на користь відповідача 1 221398,33 грн., а одержані відповідачем 1 за рішенням суду 221398,33 грн. стягнути в дохід держави, а також щодо ефективності такого способу захисту.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, судом звертається увага позивача, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 162, п. 4 ч. 3 ст. 162, ч.ч. 1, 2 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Позовну заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури № 15/2-197вих-24 від 10.06.2024 р. (вх. № 811/24 від 11.06.2024 р.) залишити без руху.

2. Запропонувати прокурору в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви № 15/2-197вих-24 від 10.06.2024 р. (вх. № 811/24 від 11.06.2024 р.) шляхом: зазначення змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів в частині заявленої вимоги про стягнення коштів з відповідача 2 на користь відповідача 1; зазначення, якому способу захисту прав та інтересів відповідає вимога «Стягнути з ТОВ «Твій Газзбут» (вул. Острозьких князів, 32/2, м. Київ, 01010, ) на користь Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (вул. Глиняна, 51В, м. Біла Церква, Київська область, 09114, ) 221 398,33 грн, а з Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось одержані ним за рішенням суду 221 398,33 грн стягнути в дохід держави», а також ефективності такого способу захисту.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 17.06.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна