ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. Справа№ 910/12337/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Звершховській І.А.,

представників сторін:

від заявника: Вигулярний І.В. (особисто), Мартиновський О.В.,

представники інших учасників справи не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 (про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

у справі №910/12337/23 (суддя Сівакова В.В.)

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

1) Міністерство юстиції України,

2) Приватне акціонерне товариство «Росава»,

3) Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

03.08.2023 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник) звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), у якій просив:

1. Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до подачі позовної заяви до Міністерства юстиції України (далі - Мінюст України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Росава» (далі - ПрАТ «Росава», третя особа 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович (далі - приватний нотаріус Бобков О.В., третя особа 2), про:

- визнання незаконним та скасування наказу Мінюста України «Про задоволення скарги» від 19.08.2022 №3503/5,

- усунення Мінюстом України порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , якого обрано директором Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (далі - ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ»), допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій.

2. Зупинити дію п. 1, 2, 4 наказу Мінюста України «Про задоволення скарги» від 19.08.2022 №3503/5 до вирішення спору по суті.

3. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Мінюсту України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, ЄДР), іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Мінюста України «Про задоволення скарги» від 19.08.2022 №3503/5 (далі - Наказ), до вирішення спору по суті.

На обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви у вигляді зупинення дії п. 1, 2, 4 Наказу та заборони відповідним суб`єктам здійснювати в ЄДР реєстраційні дії на виконання п. 1, 2, 4 Наказу до вирішення спору по суті викликана тим, що рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від 18.01.2022 обрано директором цього Товариства ОСОБА_1 .

Зазначене рішення позачергових Загальних зборів акціонерів від 18.01.2022 є чинним та було виконано, про що свідчить проведена реєстраційна дія в Єдиному державному реєстрі від 18.01.2022 №038000085 «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», відповідно до якої у ЄДР внесено відомості про ОСОБА_1 як керівника товариства.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Невжиття таких заходів забезпечення позову може потягнути за собою проведення в Єдиному державному реєстрі реєстраційних дій про зміну керівника товариства, що вимусить ОСОБА_1 оскаржувати такі реєстраційні дії, тобто заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023, з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 про виправлення описки, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) задоволено частково. Заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань реєстраційні дії на виконання п. 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, яку заявник має намір подати до суду, може зробити неможливим та істотно ускладнить виконання рішення суду про усунення Мінюстом України порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , якого обрано директором ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій, а також може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023, ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) повністю.

На обґрунтування апеляційної скарги ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що наведені ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про забезпечення позову доводи є безпідставними та необґрунтованими; заявник не надав доказів на підтвердження обставин, покладених в обґрунтування поданої заяви.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 приховав від суду всі обставини, які є суттєвими для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, щодо загальних зборів, які відбулись 28.12.2021. Крім того, на думку скаржника, оспорюваний наказ не має жодного відношення до реєстраційної дії №038000085.

ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» з клопотанням надало для долучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду Київської області від 30.09.2022 року по справі №911/231/22, постанов Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 по справі №911/231/22 та Верховного Суду від 26.02.2024 у справі №911/231/22 та просило здійснювати розгляд апеляційної скарги з їх урахуванням.

Скаржник повідомив, що господарськими судами розглядалася справа №911/231/22 щодо оскарження рішень позачергових загальних зборів від 18.01.2022.

30.09.2022 Господарський суд Київської області виніс рішення у справі №911/231/22, яким позовні вимоги задоволені та визнані недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», оформлені протоколом №б/н позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ від 18.01.2022.

26.09.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №911/231/22 рішення Господарського суду Київської області від 30.09.2022 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 11.03.2024 Верховний Суд прийняв постанову у справі №911/231/22, якою постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2022 скасував, а рішення Господарського суду Київської області від 30.09.2022 (в частині його оскарження) змінив шляхом викладення мотивувальної частини в редакції постанови Верховного Суду, в іншій частині рішення залишено без змін. Таким чином, на сьогоднішній день судовими рішеннями у справі №911/231/22 визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від 18.01.2022, якими було обрано ОСОБА_1 директором товариства і якими позивач обґрунтовує наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки рішення загальних зборів акціонерів визнані недійсними, то ОСОБА_1 не є та не був директором ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», у позивача відсутні будь-які права щодо товариства, а тому оскаржуваний наказ не може і не порушує жодних його прав і підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Позиції учасників справи.

Відзиви на апеляційну скаргу від осіб, які можуть отримати статус учасника справи, не надійшли.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №910/12337/23 у складі колегії: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Сітайло Л.Г., Шаптала Є.Ю. заяву про відмову від апеляційної скарги ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 задоволено. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 закрито.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №910/12337/23, ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №910/12337/23, апеляційну скаргу ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» направити для розгляду до апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.02.2024 касаційну скаргу ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №910/12337/23 задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №910/12337/23 скасовано, а справу №910/12337/23 передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження апеляційного розгляду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 08.02.2024 апеляційну скаргу ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Сітайло Л.Г., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у зв`язку із перебуванням судді Шаптали Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці 12.02.2024 та у відрядженні з 13.02.2024, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 справу №910/12337/23 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Ходаківська І.П., Сітайло Л.Г.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 у зв`язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 справу №910/12337/23 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 прийнято справу №910/12337/23 до провадження у складі колегії: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Демидова А.М., Ходаківська І.П. Призначено справу №910/12337/23 до розгляду у судовому засіданні 27.02.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 заяву про самовідвід судді Владимиренко С.В. від розгляду справи №910/12337/23 задоволено. Матеріали справи №910/12337/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2024 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Козир Т.П., судді Агрикова О.В., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2024 заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Козир Т.П., Агрикової О.В., Мальченко А.О. про самовідвід задоволено. Відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Козир Т.П., Агрикову О.В., Мальченко А.О. від розгляду справи. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії відповідно до приписів ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2024 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 прийнято апеляційну скаргу ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 до провадження у визначеному складі суду. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 повідомлено ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», Міністерство юстиції України, ПрАТ «Росава» та приватного нотаріуса Бобкова О.В., що наступне судове засідання у справі відбудеться 10.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2024 повідомлено ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», ПрАТ «Росава» та Приватного нотаріуса Бобкова О.В., що наступне судове засідання у справі відбудеться 08.05.2024.

Судове засідання 08.05.2024 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 призначено судове засідання на 05.06.2024.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Відповідно до ст. 272 ГПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до ст. 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в ч. 1 цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Щодо наданих ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» з клопотанням доказів, які не існували станом на дату прийняття оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 11.09.2019 по справі № 922/393/18; від 21.01.2021 у справі № 908/3359/19).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від 18.01.2022, оформлених протоколом від 18.01.2022, за результатами розгляду 15 питання порядку денного обрано директором цього товариства ОСОБА_1.

Зазначене рішення позачергових Загальних зборів акціонерів від 18.01.2022 було виконано, про що свідчать проведені реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та №040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу».

З Висновку Центральної Колегії Мінюста України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мінюста (далі - Колегія) від 11.07.2022 вбачається, що до зазначеної Колегії надійшла скарга ПрАТ «Росава» від 19.01.2022, зареєстрована 20.01.2022 за №СК- 288-22 (з доповненнями) на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу»; №040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. щодо ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ».

На підставі Висновку Колегії, Мінюст України прийняв наказ «Про задоволення скарги» від 19.08.2022 № 3503/5 такого змісту:

1. Скаргу ПрАТ «Росава» від 19.01.2022 з доповненнями від 21.01.2022 задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 № 039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. щодо ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ».

3. Анулювати приватному нотаріусу Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкову О.В. доступ до Єдиного державного реєстру.

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом ст. 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі №902/483/18, від 28.08.2019 у справі №910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Окрім того, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача.

Колегія суддів відзначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17 та від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову та, виходячи з приписів ст. 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді, зокрема заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову не існує, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд встановив, що у спірних правовідносинах рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» від 18.01.2022, зокрема обрано директором цього товариства ОСОБА_1 (заявника).

Зазначене рішення позачергових Загальних зборів акціонерів від 18.01.2022 виконано, про що свідчать проведені реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі від 18.01.2022 №038000085, а також від 20.01.2022 №039000085 та №040000085.

Разом з тим, Мінюст України 19.08.2022 на підставі Висновку Колегії прийняв спірний Наказ «Про задоволення скарги», відповідно до якого, зокрема скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі від 18.01.2022 №038000085, від 20.01.2022 №039000085 та №040000085, проведені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. щодо ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ».

Станом на день постановлення судом оскаржуваної ухвали про забезпечення позову вказаний Наказ Мінюста не виконаний.

Тобто предметом спору у цій справі є Наказ Міністерства юстиції України (відповідача), яким скасовано в Єдиному державному реєстрі реєстраційну дію, зокрема щодо внесення відомостей про позивача як директора товариства.

Отже, вимоги заявника зводяться та спрямовані на захист тих прав, що виникають з реєстраційної дії щодо внесення змін відносно особи директора товариства, вчиненої відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», на законності якої наполягає ОСОБА_1 та протиправність скасування якої за Наказом він заперечує.

Отже, заявник ОСОБА_1 мав намір звернутись до суду з позовною вимогою немайнового характеру.

Колегія суддів відзначає, що у разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення, при задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, то має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі від 07.10.2021 у справі №910/2287/21.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду у постановах від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 07.09.2020 у справі №904/1766/20, від 19.10.2020 у справі №916/30/20 від 16.12.2020 у справі №915/2460/19 ).

При цьому заборона відповідачеві, іншим особам вчиняти певні дії повинна узгоджуватись з предметом позову, тобто, така заборона має стосуватися виключно предмета спору.

Колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви призведе до того, що у період до набрання судовим рішенням законної сили за позовом ОСОБА_1 останній фактично не зможе реалізувати свої повноваження директора товариства; невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви може потягнути за собою та дозволить Офісу протидії рейдерству на виконання наказу провести в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про керівника товариства, що вимусить ОСОБА_1 оскаржувати такі реєстраційні дії у адміністративному та судовому порядку; невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви може ускладнити виконання рішення суду Мінюсту України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, оскільки в разі невжиття заборони проводити реєстраційні дії, заявник буде вимушений оскаржувати інші реєстраційні дії, які будуть вчинені в ЄДР щодо товариства без участі та підписання заявника, а тому не зможе захисти свої права в межах одного судового провадження за цим позовом; існують ризики, що після виконання Наказу та до набрання рішенням суду у справі законної сили, ПрАТ «Росава» або іншими зацікавленими особами, відомості про яких буде поновлено в ЄДР як представників товариства, можуть буди вжиті заборони на проведення реєстраційних дії щодо керівника товариства, які унеможливлять вчинення в ЄДР реєстраційної дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу та внесення відомостей про заявника як керівника товариства; ризики виникнення кожної окремо з таких обставин, так і їх у сукупності є реальними та обґрунтованими, доводяться оспорюваним Наказом, Висновком Колегії, іншими матеріалами, витягом з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду за позовом, який буде подано ОСОБА_1 про скасування Наказу та вчинити дії, а також може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він має намір звернутися до суду з вищезазначеними позовними вимогами. Щодо забезпечення позову заявника у спосіб зупинення дії п. 1, 2, 4 Наказу, то такий захід не належить до вичерпного переліку видів заходів забезпечення позову згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, а відтак заява в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) частково.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Щодо доводів скаржника про те, що ОСОБА_1 приховав від суду всі обставини, які є суттєвими для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, щодо загальних зборів, які відбулись 28.12.2021, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду за цим позовом буде обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо наказу Мінюсту «Про задоволення скарги» від 19.08.2022 №3503/5, який стосується реєстраційної дії, вчиненої нотаріусом Бобковим О.В. від 18.01.2022 №038000085 «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», відповідно до якої у ЄДР внесено відомості про ОСОБА_1 як керівника товариства, за інших підстав.

Відповідно, обставини щодо позачергових зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», які відбулись 28.12.2021, не мають вирішального впливу на обставини у справі, що розглядається, та не є предметом розгляду за поданою ОСОБА_1 заявою.

Доводи скаржника про те, що оспорюваний наказ не має жодного відношення до реєстраційної дії №038000085 спростовуються змістом цього наказу, зокрема його пунктом 2, яким скасовано реєстраційні дії в ЄДР від 18.01.2022 з саме таким номером.

Окремо колегія суддів відзначає, що за результатами розгляду апеляційної скарги Міністерства юстиції України постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі №910/12337/22 ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі (тобто, ухвалу, яка є предметом апеляційного перегляду за апеляційною скаргою ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ») залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2024 у cправі №910/12337/23 касаційні скарги Міністерства юстиції України та ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі №910/12337/23 - без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №910/12337/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.06.2024.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак