ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2024 р. Справа № 924/486/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши у залі судового засідання № 305 справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство", смт. Меджибіж Хмельницького району Хмельницької області

до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області

про стягнення 2160,00 грн основного боргу зі сплати орендної плати, 2228,83 грн пені, 194,69 грн 3 % річних, 860,41 грн інфляційних втрат,

представники сторін:

позивача: Задворний Ю.В. згідно ордеру;

відповідача: Шадрін І.О. згідно виписки.

У судовому засіданні 18.06.2024р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Приватне акціонерне товариство "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" 2160,00 грн основного боргу зі сплати орендної плати, 2228,83 грн пені за період з 21.05.2021р. по 15.05.2024р., 194,69 грн 3 % річних за період з 21.05.2021р. по 15.05.2024р., 860,41 грн інфляційних втрат за період червень 2021р. квітень 2024р. на підставі договору оренди нерухомого майна № 7094/3013-8-11-20297 від 01.09.2011р. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до умов вказаного договору оренди позивач передав в оренду відповідачу нерухоме майно (склад комбікормів, недобудовану будівлю будинку рибалок, територію з бетонними доріжками та під`їздами до будівель, вагончик 2 шт., човен металевий 4 шт.), однак останнім за період квітень 2021р. березень 2024р. добровільно не сплачено орендну плату. При цьому, як стверджує позивач, договір оренди є чинним, майно продовжує перебувати у користуванні орендаря.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив від 07.06.2024р., у якій заперечує твердження відповідача про неотримання ним рахунків на оплату орендної плати, так як в матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу означених рахунків за період з березня 2021 року по 14 травня 2024 року. Також щодо чинності договору оренди від 01.09.2011р. позивач із посиланням на п. 7.5. договору зазначає, що розірвання договору оренди допускається лише за згодою сторін, однак право на односторонню відмову від договору оренди не встановлено договором оренди. Крім того, позивачем відмічено, що позивач не приймав 01.06.2023р. від відповідача орендоване ним майно за договором. Актами прийому-передачі від 01.06.2023р. до договору відповідач лише додатково підтвердив, що продовжує користуватися майном позивача. Як зазначає позивач у відповіді на відзив, причиною відмови розривати договір оренди з боку позивача, про що зазначено у листі від 01.02.2022р., є те, що відповідач своїми діями (бездіяльністю) спричинив суттєві пошкодження орендованого майна. Однак, відповідач не бажає добровільно відновити стан орендованого майна до того стану, в якому воно було передано йому в оренду, тому позивачем було подано зустрічний позов про стягнення коштів з відповідача у справі № 924/251/24. Відтак, позивач вважає, що поведінка відповідача не ґрунтується на засадах справедливості, добросовісності і розумності, відповідач не лише не сплачує орендну плату за оспорюваних період, але й заподіяв шкоду майну позивача.

Представником відповідача подано до суду відзив на позов від 06.06.2024р., у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що спірний договір оренди нерухомого майна з 01.09.2023р є припинений, оскільки у відповідності до п. 7.1. договору відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням припинити договір у зв`язку із втратою необхідності орендувати майно. Крім того, у листі від 29.06.2023р. відповідач повідомив позивача, що вважатиме вищевказаний договір оренди припиненим у зв`язку із його непродовженням з 01.09.2023р. У додатку до зазначеного листа відповідачем додано акт прийому-передачі майна, що є предметом договору від 01.09.2023р. Також у відзиві відповідач відзначає, що позивачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами факт отримання рахунків на оплату за договором оренди, тому неможливо зробити висновок чи отримував відповідач рахунки на оплату орендної плати.

Присутні представники сторін підтвердили позиції викладені в заявах по суті справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.09.2011р. між відкритим акціонерним товариством "Хмельницьке сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (орендодавець) та акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 7094/3013-8-11-20297, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором орендодавець передає, а орендар приймає в строкове користування наступне майно: склад комбікормів (Літер А-1, Будівля складу комбікормів, 1988р. побудови, загальною площею 692,8 кв.м, с. Білотин, вул. Миру № 41); недобудовану будівлю будинку рибалок (Літер А-1, Будинок рибалки, 1988р. побудови, загальною площею 101,7 кв.м, с. Білотин, вул. Миру № 42); бетонні доріжки та під`їзди до будівель; вагончик 2 шт.; човен металевий 4 шт., які належать ВАТ "Хмельницькрибгосп".

Відповідно до п. 2.1. договору орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) і складає 60,00 грн в місяць.

Згідно п. 2.2. договору орендна плата перераховується орендарем орендодавцю у безготівковому порядку на рахунок орендодавця до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідно до виставлених рахунків.

У відповідності до п. 5.1. договору у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов визначених змістом цього договору (п. 5.1.1. договору).

Як передбачено п. 7.1. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня підписання акту прийому-передачі майна, та діє протягом року. В разі якщо кожна зі сторін до закінчення строку дії договору не повідомить іншу про бажання розірвати договір, він вважається продовженим на наступний рік.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що закінчення строку цього договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до п. 7.5. договору якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Згідно п. 7.6. договору цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України.

У відповідності до п. 8.5. договору додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені печатками.

01.09.2011р. сторонами укладено акт приймання-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду протягом строку дії договору оренди наступне майно: склад комбікормів (Літер А-1, Будівля складу комбікормів, 1988р. побудови, загальною площею 692,8 кв.м, с. Білотин, вул. Миру № 41); недобудовану будівлю будинку рибалок (Літер А-1, Будинок рибалки, 1988р. побудови, загальною площею 101,7 кв.м, с. Білотин, вул. Миру № 42); бетонні доріжки та під`їзди до будівель; вагончик 2 шт.; човен металевий 4 шт., які належать ВАТ "Хмельницькрибгосп". Передача вищевказаного майна проведена згідно договору оренди № 7094 від 01.09.2011р.

23.12.2011р. Відокремленим підрозділом "Хмельницька атомна електрична станція" видано наказ № 2187 "Про прийняття в оренду необоротних активів", відповідно до якого начальнику ГТЦ Турицькому В.І. наказано оформити акти приймання-передачі майна від ВАТ "Хмельницьке сільськогосподарсько-рибоводне господарство", а саме: будинок рибацький 1 шт., склад комбікормів 1 шт., вагончик 2 шт., човен металевий 4 шт.

Згідно акту прийому-передачі (внутрішнього переміщення основних засобів в оренду) від 30.12.2011р. № 28/20, за яким директором ВАТ "Хмельницькрибгосп" (на сьогодні ПрАТ "Хмельницькрибгосп") Пащенко О.О. було передано в оренду ВП ХАЕС (на сьогодні філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС") будинок рибальський цегляний площею 101,7 кв.м. зазначено, що він використовується як адміністративно-побутове приміщення. Також в даному акті зазначено: призначення будівлі: виробнича діяльність; об`єкт відповідає технічним умовам; доробка не потребує; підсумки іспитів об`єкта: придатний до експлуатації; висновок комісії: придатний до експлуатації.

Згідно акту прийому-передачі (внутрішнього переміщення основних засобів в оренду) від 30.12.2011р. № 28/23, за яким директором ВАТ "Хмельницькрибгосп" (на сьогодні ПрАТ "Хмельницькрибгосп") Пащенко О.О. було передано в оренду ВП ХАЕС (на сьогодні філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС") склад цегляний для зберігання комбікормів для кормління риби загальною площею 692,8 кв.м., призначений для виробничої діяльності. Також в даному акті зазначено: об`єкт відповідає технічним умовам; доробка не потрібна; підсумки іспитів об`єкта: придатний до експлуатації; висновок комісії: придатний до експлуатації.

Відповідно до акту прийому-передачі (внутрішнього переміщення основних засобів в оренду) від 30.12.2011р. № 28/22, за яким директором ВАТ "Хмельницькрибгосп" (на сьогодні ПрАТ "Хмельницькрибгосп") Пащенко О.О. було передано в оренду ВП ХАЕС (на сьогодні філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС") вагончики пересувні в кількості 2 шт. призначені для переодягання бригад та зберігання господарського інвентарю. Також в даному акті зазначено: об`єкт відповідає технічним умовам; доробка не потрібна; підсумки іспитів об`єкта: придатний до експлуатації; висновок комісії: ввести в експлуатацію.

Згідно актів прийому-передачі (внутрішнього переміщення основних засобів в оренду) від 30.12.2011р. № 28/21, № 28/24-1, за яким директором ВАТ "Хмельницькрибгосп" (на сьогодні ПрАТ "Хмельницькрибгосп") Пащенко О.О. було передано в оренду ВП ХАЕС (на сьогодні філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС") чотири металеві човни, призначені для промислового вилову риби та вага кожного човна складає по 2 т. Також в даних актах зазначено: об`єкт відповідає технічним умовам; доробка не потрібна; підсумки іспитів об`єкта: придатний до експлуатації; висновок комісії: придатний до експлуатації.

У відповідності до листа від 31.12.2021р. акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" звернулося до директора ПрАТ "Хмельницькрибгосп" та повідомило, що з метою впорядкування майнових питань, враховуючи відсутність необхідності продовження договору оренди нерухомого майна від 01.09.2011р., наполягає припинити його дію шляхом підписання додаткової угоди № 1 та акту приймання-передачі майна.

На вищевказаний лист ПрАТ "Хмельницькрибгосп" надало відповідь (лист № 35/22 від 01.02.2022р.), що умови додаткової угоди № 1 до договору оренди нерухомого майна від 01.09.2011р. та акту приймання-передачі майна, що були надіслані разом із зазначеним листом, не можуть бути задоволені орендодавцем на запропонованих умовах.

Згідно листа від 24.02.2022р. акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" звернулося до директора ПрАТ "Хмельницькрибгосп" та повідомило про необхідність повернення для ВП ХАЕС підписаної з вашої сторони додаткової угоди № 1 про розірвання договору. Запропоновано в строк до 15.03.2022р. направити уповноваженого представника вашого товариства для підписання акта приймання-передачі майна із оренди. Звернуто увагу, що у зв`язку з повідомленням вас листом від 31.12.2021р. про відмову від договору договір припиняє дію через три місяці після цього повідомлення, як це передбачено ч. 2 ст. 763 ЦК України.

Згідно листа від 29.06.2023р. акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" звернулося до директора ПрАТ "Хмельницькрибгосп", де у відповідності до п. 7.1. договору повідомило товариство про своє бажання розірвати договір, припинити передбачені ним орендні відносини та повернути для товариства вказане у договорі майно, а також повідомило про свою незгоду на продовження строку договору і оренди майна після 31.08.2023р. Запропоновано у строк не пізніше 31.08.2023р. прийняти від ВП ХАЕС вказане у договорі майно з оренди, про що підписати відповідний акт приймання-передачі майна з оренди (додаток). До вказаного листа ВП ХАЕС долучено підписаний зі свого боку акт приймання-передачі майна. Надіслання вищевказаного листа (із додатком) підтверджується поштовою накладною від 29.06.2023р., рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (отримано ПрАТ "Хмельницькрибгосп" 04.07.2023р.), описом вкладення у цінний лист від 30.06.2023р.

Відповідно до прибуткового ордеру № 1 від 30.06.2023р. уповноваженою особою Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (начальником ГТЦ В.І. Турицьким) прийнято матеріальні цінності бетонні доріжки та під`їзди до будівель.

Відповідно до описів вкладення до цінного листа від 02.06.2021р., від 16.08.2021р., від 15.09.2021р., від 26.10.2021р., від 24.11.2021р., від 13.12.2021р., від 14.01.2022р., від 21.01.2023р., від 08.04.2024р., фіскальних чеків від 15.09.2021р., від 26.10.2021р., від 24.11.2021р., від 13.12.2021р., від 14.01.2022р., поштових накладних від 02.06.2021р., від 16.08.2021р., від 21.01.2023р., від 08.04.2024р., експрес-накладної № 7994 від 27.07.2021р. протягом 2021 2024 років орендодавцем орендарю було виставлено і надіслано наступні рахунки та акти надання послуг за оренду нерухомого майна: рахунок на оплату № 42 від 30 квітня 2021р., акт надання послуг № 43 від 30.04.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 43 від 31 травня 2021р., акт надання послуг № 44 від 31.05.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 44 від 30 червня 2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 68 від 31 липня 2021р., акт надання послуг № 70 від 31.07.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 73 від 31 серпня 2021р., акт надання послуг № 73 від 31.08.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 107 від 30 вересня 2021р., акт надання послуг № 104 від 30.09.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 127 від 31 жовтня 2021р., акт надання послуг № 118 від 31.10.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 158 від 30 листопада 2021р., акт надання послуг № 154 від 30.11.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 167 від 31 грудня 2021р., акт надання послуг № 167 від 31.12.2021р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 24 від 31 січня 2022р., акт надання послуг № 13 від 31.01.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 25 від 28 лютого 2022р., акт надання послуг № 27 від 28.02.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 26 від 31 березня 2022р., акт надання послуг № 34 від 31.03.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 27 від 30 квітня 2022р., акт надання послуг № 54 від 30.04.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 41 від 31 травня 2022р., акт надання послуг № 67 від 31.05.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 42 від 30 червня 2022р., акт надання послуг № 88 від 30.06.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 69 від 31 липня 2022р., акт надання послуг № 110 від 31.07.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 70 від 31 серпня 2022р., акт надання послуг № 132 від 31.08.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 104 від 30 вересня 2022р., акт надання послуг № 184 від 30.09.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 137 від 31 жовтня 2022р., акт надання послуг № 234 від 31.10.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 155 від 30 листопада 2022р., акт надання послуг № 268 від 30.11.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 158 від 31 грудня 2022р., акт надання послуг № 312 від 31.12.2022р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 8 від 31.01.2023р., акт надання послуг № 29 від 31.01.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 39 від 28.02.2023р., акт надання послуг № 56 від 28.02.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 40 від 31.03.2023р., акт надання послуг № 78 від 31.03.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 41 від 30.04.2023р., акт надання послуг 108 від 30.04.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 42 від 31.05.2023р., акт надання послуг № 115 від 31.05.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 43 від 30.06.2023р., акт надання послуг № 118 від 30.06.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 55 від 31.07.2023р., акт надання послуг № 135 від 31.07.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 64 від 31.08.2023р., акт надання послуг № 154 від 31.08.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 113 від 30.09.2023р., акт надання послуг № 172 від 30.09.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 112 від 31.10.2023р., акт надання послуг № 199 від 31.10.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 100 від 30.11.2023р., акт надання послуг № 242 від 30.11.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 109 від 31.12.2023р. акт надання послуг № 263 від 31.12.2023р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 7 від 31.01.2024р., акт надання послуг № 17 від 31.01.2024р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 20 від 29.02.2024р., акт надання послуг № 38 від 29.02.2024р. на суму 60,00 грн; рахунок на оплату № 31 від 31.03.2024р., акт надання послуг № 55 від 31.03.2024р. на суму 60,00 грн.

Приватне акціонерне товариство "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" звернулося до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із претензією № 01 від 08.04.2024р., у якій просило не пізніше 20.04.2024р. сплатити 2160,00 грн основного боргу з орендної плати за період з квітня 2021 року по березень 2024 року включно, 195,42 грн 3% річних, 899,64 грн інфляційних втрат, 2200,02 грн пені. Надіслання претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист від 08.04.2024р., поштовою накладною від 08.04.2024р.

Відповідно до наказу приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" № 23 від 17.04.2024р. "Про обстеження майна" у зв`язку з розглядом Господарським судом Хмельницької області справи № 924/251/24, а також метою встановлення технічного стану майна, чи придатне майно до експлуатації за призначенням та чи потребує майно відновлювального ремонту, наказано створити комісію зі складу працівників ПрАТ "Хмельницькрибгосп" з обстеження майна товариства згідно договору оренди нерухомого майна № 7094/3013-8-11-20297 від 01.09.2011р.

У відповідності до акта обстеження від 26.04.2024р. комісія ПрАТ "Хмельницькрибгосп" зробила висновок: 1) будівля рибалки загальною площею 101,7 кв.м не придатна до експлуатації та потребує відновлювального ремонту, а саме: повного відновлення даху, встановлення вікон та дверей, відновлювального ремонту стін будівлі всередині та ззовні; 2) склад комбікормів загальною площею 692,8 кв.м потребує встановлення вікон (7 шт.) та заміни частково шиферу, який має пошкодження (наскрізні тріщини та отвори); 3) чотири човни вагою по 2 т кожний не було надано для обстеження, відповідно комісії не вдалося встановити технічний стан човнів; 4) обстеження вагончика (синього кольору) не було надано для обстеження в середині, відповідно комісії не вдалося встановити технічний стан майна з середини; 5) обстеження вагончика (зеленого кольору) не було надано для обстеження, відповідно комісії не вдалося встановити технічний стан майна.

Згідно дефектного акта від 07.05.2024р. комісія ПрАТ "Хмельницькрибгосп" зробила висновок на підставі обстеження про необхідність ремонту та виконання робіт, а саме сума робіт 243200,00 грн, ціна матеріалів 254000,00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: односторонньо підписаного державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" акта приймання-передачі майна від 01.06.2023р. за договором № 7094/3013-8-11-20297 від 01.09.2011р.; фото будівлі рибалки загальною площею 101,7 кв.м; фото складу комбікормів загальною площею 692,8 кв.м; фото човнів.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Щодо чинності договору оренди нерухомого майна.

Одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного кодексу України.

Приписами статті 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статей 11, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

З аналізу вищевикладеного слідує, що зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Аналогічні положення містить стаття 291 Господарського кодексу України.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію "розірвання договору" (статті 651 - 654 Цивільного кодексу України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається із матеріалів справи, у пункті 7.1. договору сторони погодили, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня підписання акту прийому-передачі майна, та діє протягом року. В разі якщо кожна зі сторін до закінчення строку дії договору не повідомить іншу про бажання розірвати договір, він вважається продовженим на наступний рік.

З аналізу даного пункту договору слідує, що сторони наділили одна одну правом не продовжувати дію договору в разі, якщо одна сторона до закінчення строку дії договору, а саме до 01 вересня кожного року, повідомить іншу сторону про намір розірвати договір. Тобто, з моменту повідомлення однією стороною іншу про небажання продовжувати дію договору, дія такого договору не продовжується на новий строк.

Як встановлено судом, таким правом не продовжувати дію договору відповідач скористався, про що свідчить лист від 29.06.2023р., відповідно до якого відповідач, посилаючись на п. 7.1. договору, повідомив позивача про своє бажання розірвати договір, припинити передбачені ним орендні відносини та повернути для позивача вказане у договорі майно. Крім того, у вказаному листі позивач повідомив про свою незгоду на продовження строку договору і оренди майна після 31.08.2023р. Мотивами припинення орендних відносин позивач вказав, що через відсутність виробничої необхідності орендоване майно протягом тривалого часу не використовується ВП ХАЕС у господарській діяльності.

З наявних у матеріалах справи доказів слідує, що вищевказаний лист від 29.06.2023р. отримано ПрАТ "Хмельницькрибгосп" 04.07.2023р.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем шляхом надіслання приватному акціонерному товариству "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" листа від 29.06.2023р., реалізовано передбачене пунктом 7.1. договору оренди право не пролонгувати угоду на новий строк, та, як наслідок, припинення договору оренди з 01.09.2023р.

Суд звертає увагу, що обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди (до спливу строку його дії), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання (постанова Верховного Суду від 18.11.2019 року у справ № 910/16750/18).

Таким чином, внаслідок припинення договору оренди з 01.09.2023р. безпідставним є нарахування позивачем та заявлення до стягнення з відповідача орендної плати та штрафних санкцій за період з 01.09.2023р. по 15.05.2024р.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що згідно п. 7.5. договору розірвання договору оренди допускається лише за згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору, при цьому права на односторонню відмову від договору оренди умовами договору не встановлено, однак у спірних правовідносинах мало місце саме припинення дії договору з підстав закінчення строку договору (відмова відповідача від пролонгації договору, передбачена п. 7.1. договору), а не його розірвання відповідачем в односторонньому порядку чи відмова розірвання договору оренди з боку позивача внаслідок неналежного використання відповідачем орендованого майна. При цьому, судом зауважується, що завдання відповідачем шкоди орендованому майну не ставить у залежність його право повідомити позивача про відмову від пролонгації договору оренди, що в свою чергу не позбавляє права позивача подати позов про відшкодування йому збитків, що ним було зроблено (справа № 924/251/24).

Щодо стягнення основної заборгованості та штрафних санкцій.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Судом встановлено та слідує із підписаного сторонами акта приймання-передачі майна від 01.09.2011р., що на виконання умов договору оренди № 7094/3013-8-11-20297 від 01.09.2011р. позивач передав, а відповідач прийняв наступне майно: склад комбікормів (Літер А-1 Будівля складу комбікормів, 1988р. побудови, загальною площею 692,8 кв.м, с. Білотин, вул. Миру № 41); недобудовану будівлю будинку рибалок (Літер А-1 Будинок рибалки, 1988р. побудови, загальною площею 101,7 кв.м, с. Білотин, вул. Миру № 42); бетонні доріжки та під`їзди до будівель; вагончик 2 шт.; човен металевий 4 шт., яке належать позивачу.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5. ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Пунктами 2.1., 2.2. договору обумовлено, що орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) і складає 60,00 грн в місяць. Орендна плата перераховується орендарем орендодавцю у безготівковому порядку на рахунок орендодавця до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідно до виставлених рахунків.

Як слідує із матеріалів справи, на виконання умов п. 2.2. договору позивачем на адресу відповідача надсилалися рахунки та акти надання послуг за період квітень 2021 року серпень 2023 року (до припинення дії договору) на загальну суму 1740,00 грн (29 місяців * 60,00 грн).

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів сплати відповідачем за договором оренди № 7094/3013-8-11-20297 від 01.09.2011р. орендної плати за період квітень 2021 року серпень 2023 року в розмірі 1740,00 грн на підставі виставлених рахунків та актів, тому суд дійшов висновку, що вимога про стягнення вищевказаної суми заборгованості по орендній платі підлягає задоволенню. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 420,00 грн орендної плати за період вересень 2023 року березень 2024 року суд відмовляє, оскільки зазначена орендна плата нарахована позивачем після закінчення дії договору оренди.

Заперечення відповідача про неотримання ним від позивач рахунків на оплату спростовується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладення у цінний лист, фіскальними чеками, поштовими накладними.

Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а значить не звільняє від обов`язку оплатити товар.

Правова позиція викладена Верховним Судом (Касаційний господарський суд) в постанові від 29.04.2020р. у справі № 915/641/19.

Окрім того, позивачем на суму основної заборгованості нараховано відповідачу 2228,83 грн пені за період з 21.05.2021р. по 15.05.2024р., 194,69 грн 3% річних за період з 21.05.2021р. по 15.05.2024р., 860,41 грн інфляційних втрат за період червень 2021р. квітень 2024р.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Обґрунтовуючи нарахування пені, позивач у позові посилається на п. 5.1. договору, відповідно до якого у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, цим договором та (або) чинним законодавством України. Як вказує позивач, чинне законодавство України передбачає, як міру покарання стягнення пені в розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, якщо інший розмір не визначено договором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019р. у справі № 904/4156/18 зазначає, що за змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10.12.2019р. у справі № 904/4156/18 та ураховуючи фактичні обставини справи і відносини сторін, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі, що свідчить про безпідставність вимог позивача в частині стягнення пені з відповідача.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, провівши в системі "Законодавство" перерахунок 3% річних за період з 21.05.2021р. по 15.05.2024р. по кожному зобов`язанню окремо, дійшов висновку, що правомірною до стягнення є сума 3% річних в розмірі 94,95 грн:

1) зобов`язання квітня 2021р.: за період з 21.05.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 5,38 грн;

2) зобов`язання травня 2021р.: за період з 21.06.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 5,23 грн;

3) зобов`язання червня 2021р.: за період з 21.07.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 5,08 грн;

4) зобов`язання липня 2021р.: за період з 21.08.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,92 грн;

5) зобов`язання серпня 2021р.: за період з 21.09.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,77 грн;

6) зобов`язання вересня 2021р.: за період з 21.10.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,62 грн;

7) зобов`язання жовтня 2021р.: за період з 21.11.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,47 грн;

8) зобов`язання листопада 2021р.: за період з 21.12.2021р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,32 грн;

9) зобов`язання грудня 2021р.: за період з 21.01.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,17 грн;

10) зобов`язання січня 2022р.: за період з 21.02.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 4,01 грн;

11) зобов`язання лютого 2022р.: за період з 21.03.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 3,88 грн;

12) зобов`язання березня 2022р.: за період з 21.04.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 3,73 грн;

13) зобов`язання квітня 2022р.: за період з 21.05.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 3,58 грн;

14) зобов`язання травня 2022р.: за період з 21.06.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 3,43 грн;

15) зобов`язання червня 2022р.: за період з 21.07.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 3,28 грн;

16) зобов`язання липня 2022р.: за період з 21.08.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 3,12 грн;

17) зобов`язання серпня 2022р.: за період з 21.09.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,97 грн;

18) зобов`язання вересня 2022р.: за період з 21.10.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,82 грн;

19) зобов`язання жовтня 2022р.: за період з 21.11.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,67 грн;

20) зобов`язання листопада 2022р.: за період з 21.12.2022р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,52 грн;

21) зобов`язання грудня 2022р.: за період з 21.01.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,37 грн;

22) зобов`язання січня 2023р.: за період з 21.02.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,22 грн;

23) зобов`язання лютого 2023р.: за період з 21.03.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 2,08 грн;

24) зобов`язання березня 2023р.: за період з 21.04.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 1,93 грн;

25) зобов`язання квітня 2023р.: за період з 21.05.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 1,78 грн;

26) зобов`язання травня 2023р.: за період з 21.06.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 1,63 грн;

27) зобов`язання червня 2023р.: за період з 21.07.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 1,48 грн;

28) зобов`язання липня 2023р.: за період з 21.08.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 1,32 грн;

29) зобов`язання серпня 2023р.: за період з 21.09.2023р. по 15.05.2024р. на суму 60,00 грн = 1,17 грн.

У задоволенні 99,74 грн 3% річних суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, провівши в системі "Законодавство" перерахунок інфляційних втрат за період червень 2021р. квітень 2024р. по кожному зобов`язанню окремо, дійшов висновку, що правомірною до стягнення є сума інфляційних втрат в розмірі 324,17 грн:

1) зобов`язання квітня 2021р.: за період червень 2021р. квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 23,90 грн;

2) зобов`язання травня 2021р.: за період липень 2021р. квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 23,73 грн;

3) зобов`язання червня 2021р.: за період серпень 2021р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 23,65 грн;

4) зобов`язання липня 2021р.: за період вересень 2021р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 23,82 грн;

5) зобов`язання серпня 2021р.: за період жовтень 2021р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 22,82 грн;

6) зобов`язання вересня 2021р.: за період листопад 2021р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 22,08 грн;

7) зобов`язання жовтня 2021р.: за період грудень 2021р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 21,43 грн;

8) зобов`язання листопада 2021р.: за період січень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 20,95 грн;

9) зобов`язання грудня 2021р.: за період лютий 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 19,91 грн;

10) зобов`язання січня 2022р.: за період березень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 18,65 грн;

11) зобов`язання лютого 2022р.: за період квітень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 15,26 грн;

12) зобов`язання березня 2022р.: за період травень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 13,00 грн;

13) зобов`язання квітня 2022р.: за період червень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 11,08 грн;

14) зобов`язання травня 2022р.: за період липень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 8,94 грн;

15) зобов`язання червня 2022р.: за період серпень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 8,46 грн;

16) зобов`язання липня 2022р.: за період вересень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 7,72 грн;

17) зобов`язання серпня 2022р.: за період жовтень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 6,46 грн;

18) зобов`язання вересня 2022р.: за період листопад 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 4,84 грн;

19) зобов`язання жовтня 2022р.: за період грудень 2022р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 4,39 грн;

20) зобов`язання листопада 2022р.: за період січень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 3,94 грн;

21) зобов`язання грудня 2022р.: за період лютий 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 3,43 грн;

22) зобов`язання січня 2023р.: за період березень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 2,99 грн;

23) зобов`язання лютого 2023р.: за період квітень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 2,06 грн;

24) зобов`язання березня 2023р.: за період травень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 1,93 грн;

25) зобов`язання квітня 2023р.: за період червень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 1,63 грн;

26) зобов`язання травня 2023р.: за період липень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 1,14 грн;

27) зобов`язання червня 2023р.: за період серпень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 1,51 грн;

28) зобов`язання липня 2023р.: за період вересень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 2,38 грн;

29) зобов`язання серпня 2023р.: за період жовтень 2023р. - квітень 2024р. на суму 60,00 грн = 2,07 грн.

У задоволенні 536,24 грн інфляційних втрат суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, проведені розрахунки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1740,00 грн основного боргу, 94,95 грн 3% річних, 324,17 грн інфляційних втрат. У задоволенні 420,00 грн основного боргу, 2228,83 грн пені, 99,74 грн 3% річних, 536,24 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (39,66%).

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство", смт. Меджибіж Хмельницького району Хмельницької області до акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області про стягнення 2160,00 грн основного боргу зі сплати орендної плати, 2228,83 грн пені, 194,69 грн 3 % річних, 860,41 грн інфляційних втрат, задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 ідентифікаційний код 24584661) особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20 ідентифікаційний код 21313677) на користь приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Меджибіж, вул. Незалежності, 58, ідентифікаційний код 00476808) 1740,00 грн (одну тисячу сімсот сорок гривень 00 коп.) основного боргу, 94,95 грн (дев`яносто чотири гривні 95 коп.) 3% річних, 324,17 грн (триста двадцять чотири гривні 17 коп.) інфляційних втрат, 1200,90 грн (одну тисячу двісті гривень 90 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У задоволенні 420,00 грн основного боргу, 2228,83 грн пені, 99,74 грн 3% річних, 536,24 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.06.2024 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, код 21313677) - рек. з повід.

Електронна адреса відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачу надіслати рішення до електронного кабінету Електронного суду.