ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. Справа № 911/378/17 (911/3576/23)

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства", Київська область, м. Славутич

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК-КОМПЛЕКС»

про стягнення 81708,29 грн

В межах провадження у справі № 911/378/17 про банкрутство Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/378/17 за заявою Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 06.07.2017 р.

Наразі триває процедура розпорядження майном Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства.

28.11.2023 р. до суду надійшла позовна заява боржника про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "БМК-КОМПЛЕКС" заборгованості з орендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат у розмірі 59 906,05 грн, 3% річних в розмірі 2000,12 грн, інфляційні витрати в розмірі 5400,20 грн, пеню в розмірі 14 061,92 грн, штраф в розмірі 340,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, в межах провадження у справі № 911/378/17 про банкрутство Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства; роз`яснено відповідачу, що відзив на позовну заяву подається до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження (частина перша статті 251 ГПК України). У зазначений строк відповідач має подати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копії відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до частини сьомої статті 252 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення у порядку, передбаченому статтями 166, 167, 251 Господарського процесуального кодексу України.

До позовної заяви позивача долучено заяву від 20.11.2023 р. № 01.07-15/1909 про повернення судового збору, в якій позивач просить суд повернути йому надмірно сплачений згідно платіжного доручення № 1244 від 14.11.2023 р. судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) визначено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Наведена ухвала суду була надіслана в електронному вигляді позивачу у справі до його електронного кабінету та відповідачу поштовим відправленням у встановленому порядку.

Однак, відповідач вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Таким чином, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд даного позову, а відповідач, у відповідності до пункту п`ятого частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України визнається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 та частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вище перелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно із частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

встановив:

08.10.2019 р. між Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "БМК-КОМПЛЕКС" (орендар) укладено договір № 69/19-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності (надалі за текстом «Договір»), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, а саме: нежитлові приміщення № 47, 50 Виробничої бази КП "УЖКГ", інженерні мережі та комунікації, що є їх невід`ємною частиною (надалі об`єкт) і знаходяться на балансі орендодавця.

Відповідно до п. 1.2. договору адреса (місце розміщення) об`єкту оренди: Київська область, м. Славутич, вул. Військових будівельників, 8.

Згідно із п. 1.3. договору орендована площа складає всього: 280,0 кв.м., в тому числі корисна 280,0 кв.м.

Пунктом 1.4. договору встановлено, що балансова вартість орендованого майна станом на 25.09.2019 р. становить 215 254,47 грн.

Відповідно до п. 1.5. договору, вартість орендованого майна станом на 31.08.2019 р. згідно звіту про експертну оцінку ФОП Карпова В.Д., станом на 31.08.2019 р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради № 509 від 03.10.2019 р. становить 146 140,00 грн (сто вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок вісім гривень) без ПДВ.

Згідно з п. 1.7. договору, об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Славутича і згідно Рішення № 244-32-ХХІІІ від 16.05.2001 р. Славутицької міської ради Київської області було передане на баланс Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства", яке в свою чергу керуючись Рішенням № 751-48-IV від 06.10.2005 р. Славутицької міської ради Київської області уповноважене укладати Договір оренди даних об`єктів.

Згідно із п. 2.1. договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання цього договору та акту приймання-передачі майна.

Пунктом 2.3. договору погоджено, що передача майна в оренду здійснюється за вартістю, вказаною в п. 1.5. цього договору.

Згідно з п. 2.4.3. договору, при передачі майна складається акт прийому-передачі та акт технічного стану, який підписується членами двосторонньої комісії.

Відповідно до п. 2.4.4. договору майно вважається переданим орендарю з моменту підписання акту прийняття-передачі.

Пунктом 2.5. договору встановлено, що повернення майна орендодавцю здійснюється двосторонньою комісією до складу якої, при необхідності, можуть входити незалежні експерти та інші фахівці.

Пунктами 2.5.3., 2.5.4. договору передбачено, що при поверненні майна складається акт прийому-передачі та акт технічного стану, який підписується членами двосторонньої комісії. Майно вважається поверненим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту прийняття-передачі (повернення) майна.

Згідно із п. 3.1. договору орендна плата вноситься орендодавцеві орендарем за користування майном незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича, за перший (базовий) місяць оренди жовтень 2019 р. Становить 1 339,62 грн., крім того ПДВ 267,92 грн. Всього з ПДВ 1607,54 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць фіксується в договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, що публікується в поточному місяці.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата, визначена в даному договорі, наведена без урахування вартості комунальних послуг, електроенергії, експлуатаційних витрат орендодавця.

Згідно із п. 3.4. договору орендна плата (з урахуванням податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення готівкових коштів в касу орендодавця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що у разі припинення або розірвання даного договору орендар сплачує орендну плату включно в день (дату) передачі орендодавцеві майна за актом прийому-передачі.

Відповідно до пункту 3.7. договору, орендна плата, яка була перерахована не своєчасно або в неповному обсязі, стягується орендодавцем з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення. За затримку внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 0,5 відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України за період прострочення платежу. Строк нарахування пені не обмежується 6-ма місяцями згідно п. 6 ст. 232 ГКУ.

Пунктом 5.1.1. договору погоджено, що орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснювати всі платежі, передбачені даним договором.

Відповідно до п. 5.1.8. договору, орендар зобов`язується нести всі витрати по утриманню орендованого майна (експлуатаційні витрати). Перелік послуг, розмір та порядок розрахунків за послуги, пов`язані з утриманням орендованого майна визначаються у договорі про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію.

Відповідно до п. 5.1.9. договору орендар зобов`язується укласти з орендодавцем договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію протягом 6 робочих днів з дати підписання даного договору та забезпечити належне його виконання.

Згідно з п. 5.1.13. договору орендар зобов`язується нести витрати за комунальні послуги (тепло-, водо-, електропостачання, водовідведення, вивіз сміття тощо), при цьому орендар або самостійно укладає угоди з постачальником послуг або на підставі договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію компенсує орендодавцю витрати на оплату послуг.

Відповідно до п. 5.1.17. договору орендар зобов`язується своєчасно, протягом 5-ти робочих днів, повідомити орендодавця про зміну власної юридичної адреси та банківських реквізитів.

Згідно з п. 5.1.21. договору орендар зобов`язується щомісячно підписувати та повертати орендодавцеві до останнього числа поточного місяця екземпляр Акту здачі-прийняття (надання послуг) по даному договору та на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по платежах і оформляти відповідні акти звірки з наданням одного екземпляру акта звірки орендодавцеві. У випадку, якщо у встановлений строк орендар не поверне акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та не подасть письмового обґрунтування з цього приводу, послуга вважається наданою в повному обсязі без будь-яких претензій на адресу орендодавця.

Пунктом 6.1. договору погоджено, що при невиконанні або неналежному (у тому числі частковому) виконанні своїх зобов`язань, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього договору.

Пунктами 6.8., 6.9. договору встановлено, що за порушення умов, передбачених такими пунктами цього договору: 5.1.4., 5.1.5., 5.1.6., 5.1.8., 5.1.9, 5.1.10, 5.1.11, 5.1.16, 5.1.17, 5.1.19 орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оплата пені, штрафу, неустойки, встановлених цим договором, не звільняє сторони від покладених на них зобов`язань щодо усунення порушень.

Відповідно до п. 7.1. договору цей договір вступає в силу з 08.10.2019 р. і діє до 08.09.2022 р.

Згідно з п. 7.3. договору одностороння відмова від виконання умов договору та внесення змін до нього не допускається. Зміна умов договору, а також його дострокове розірвання, може мати місце тільки за узгодженням сторін, крім випадків, передбачених п.п. 3.7.; 4.2.2.; 4.2.4 даного договору або за рішенням суду. Зміни, та доповнення, які вносяться в умови договору, підлягають розгляду сторонами протягом 20 днів.

01.11.2023 року сторонами договору було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 69/19-А від 08.10.2019 р. оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, відповідно до пунктів 1-4 якої, сторони погодились внести зміни до п. 7.1. розділу 7 "Терміни дії та умови зміни та розірвання договору" виклавши його в наступній редакції: "Договір розірвано за взаємною згодою сторін, даний договір припиняє свою дію з моменту підписання акту-приймання передачі майна з оренди". Ця додаткова угода набирає чинності з дня її підписання. Інші умови вищезазначеного договору залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання. Дана угода є невід`ємною частиною договору № 69/19-А від 08.10.2019 року".

На виконання вказаного договору, 08.10.2019 р. між Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства (балансоутримувач) та товариством з обмеженою відповідальністю "БМК-КОМПЛЕКС" (орендар) було укладено договір № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (надалі за текстом «договір 2»), відповідно до абзацу першого п. 1.1. якого, балансоутримувач Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" забезпечує обслуговування, експлуатацію і ремонт нежитлових приміщень №№ 47, 50 Виробничої бази КП "УЖКГ" загальною площею 280,0 кв.м., які розташовані за адресою: 07101, Київська область, м. Славутич, вул. Військових будівельників, 8, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій споруді, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Відповідно до пункту 4.4., 4.3. договору № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, орендар сплачує вартість (з урахуванням податку) спожитих послуг за розрахунковий період шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача або шляхом внесення готівкових коштів в касу балансоутримувача до останнього числа поточного місяця. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 4.5. зазначеного договору 2 визначено, що при несвоєчасному або в неповному обсязі внесенні плати, орендар сплачує балансоутримувачу дану суму заборгованості з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Наведені договори підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

Також судом встановлено, що 08.10.2019 р. на виконання умов договору № 69/19-А від 08.10.2019 р. оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності сторонами підписано та скріплено печатками додаток № 2 до вказаного договору - акт прийому-передачі нерухомого комунального майна в оренду, яке знаходиться на балансі Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства".

Окрім наведеного, матеріали справи містять акт примання-передачі майна з оренди (додаток № 4 до договору № 69/19-А від 08.10.2019 р.), що підписаний сторонами, яким підтверджується, що 01.11.2023 р. орендарем було повернено орендодавцю предмет оренди за вказаним договором.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаними договорами, що підтверджується вказаним актом прийому-передачі нерухомого комунального майна в оренду та долученими до матеріалів справи копіями, підписаних та скріплених печаткою лише позивача за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 69/19-А від 08.10.2019 р.: акту про надання послуг від 31.01.2022 р., акту про надання послуг від 28.02.2022 р., акту про надання послуг від 31.03.2022 р., акту про надання послуг від 30.04.2022 р., акту про надання послуг від 31.05.2022 р. (підписаний обома сторонами договору), акту про надання послуг від 30.06.2022 р. (підписаний обома сторонами договору), акту про надання послуг від 31.07.2022 р., акту про надання послуг від 31.08.2022 р. (підписаний обома сторонами договору), акту про надання послуг від 30.09.2022 р., акту про надання послуг від 31.10.2022 р., акту про надання послуг від 30.11.2022 р., акту про надання послуг від 31.12.2022 р., акту про надання послуг від 31.01.2023 р., акту про надання послуг від 28.02.2023 р., акту про надання послуг від 31.03.2023 р., акту про надання послуг від 30.04.2023 р., акту про надання послуг від 31.05.2023 р., акту про надання послуг від 30.06.2023 р., акту про надання послуг від 31.07.2023 р., акту про надання послуг від 31.08.2023 р., акту про надання послуг від 30.09.2023 р., акту про надання послуг від 31.10.2023 р., - на загальну суму 49 752,63 грн, проте, відповідно до довідки головного бухгалтера позивача про нарахування та оплату послуг за період 01.01.2022 08.11.2023 р. за договором № 69/19-А від 08.10.2019 р. по відповідачу, - останнім частково сплачено орендну плану, в зв`язку з чим загальна сума неоплачених наданих послуг становить 46 368,81 грн.

Виконання позивачем обов`язків за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 69/19-Е від 08.10.2019 р. підтверджено долученими до матеріалів справи копіями, підписаних та скріплених печаткою лише позивача: розрахунку експлуатаційних витрат за грудень 2021 р. на утримання орендованих приміщень за договором 2 (надалі «розрахунок»), розрахунку експлуатаційних витрат за січень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за лютий 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за березень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за квітень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за травень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за червень 2022 р. (підписаний обома сторонами договору), розрахунку експлуатаційних витрат за липень 2022, розрахунку експлуатаційних витрат за серпень 2022 р. (підписаний обома сторонами договору), розрахунку експлуатаційних витрат за вересень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за жовтень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за листопад 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за грудень 2022 р., розрахунку експлуатаційних витрат за квітень 2023 р., розрахунку експлуатаційних витрат за травень 2023 р., розрахунку експлуатаційних витрат за червень 2023 р., розрахунку експлуатаційних витрат за липень 2023 р., розрахунку експлуатаційних витрат за серпень 2023 р., розрахунку експлуатаційних витрат за вересень 2023 р., розрахунку експлуатаційних витрат за жовтень 2023 р. на загальну суму 13 537,24 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури на виконання договору № 69/19-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. - на здійснення орендної плати за період січень 2022 р. - жовтень 2023 р. на суму 49 752,63 грн, а саме: рахунок-фактура від 31.01.2022 р. № ар-000000012, рахунок-фактура від 28.02.2022 р. № ар-000000048, рахунок-фактура від 31.03.2022 р. № ар-000000093, рахунок-фактура від 30.04.2022 р. № ар-000000136, рахунок-фактура від 31.05.2022 р. № ар-000000178, рахунок-фактура від 30.06.2022 р. № ар-000000220, рахунок-фактура від 31.07.2022 р. № ар-000000262, рахунок-фактура від 31.08.2022 р. № ар-000000304, рахунок-фактура від 30.09.2022 р. № ар-000000346, рахунок-фактура від 31.10.2022 р. № ар-000000388, рахунок-фактура від 30.11.2022 р. № ар-000000428, рахунок-фактура від 31.12.2022 р. № ар-000000468, рахунок-фактура від 31.01.2023 р. № ар-000000012, рахунок-фактура від 28.02.2023 р. № ар-000000045, рахунок-фактура від 31.03.2023 р. № ар-000000077, рахунок-фактура від 30.04.2023 р. № ар-000000109, рахунок-фактура від 31.05.2023 р. № ар-000000149, рахунок-фактура від 30.06.2023 р. № ар-000000189, рахунок-фактура від 31.07.2023 р. № ар-000000231, рахунок-фактура від 31.08.2023 р. № ар-000000273, рахунок-фактура від 30.09.2023 р. № ар-000000315, рахунок-фактура від 31.10.2023 р. № ар-000000358. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури на виконання договору № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю - здійснення відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. за період грудень 2021 р. - жовтень 2023 р. на загальну суму 13 537,24 грн, а саме: рахунок-фактури від 31.12.2021 р. № ар-000000502, рахунок-фактури від 31.01.2022 р. № ар-000000032, рахунок-фактури від 28.02.2022 р. № ар-000000075, рахунок-фактури від 31.03.2022 р. № ар-000000119, рахунком рахунок-фактури від 30.04.2022 р. № ар-000000161, рахунок-фактури від 31.05.2022 р. № ар-000000203, рахунок-фактури від 30.06.2022 р. № ар-000000245, рахунок-фактури від 31.07.2022 р. № ар-000000287, рахунок-фактури від 31.08.2022 р. № ар-000000329, рахунок-фактури від 30.09.2022 р. № ар-000000371, рахунок-фактури від 31.10.2022 р. № ар-000000412, рахунок-фактури від 30.11.2022 р. № ар-000000452, рахунок-фактури від 31.12.2022 р. № ар-000000492, рахунок-фактури від 30.04.2023 р. № ар-000000133, рахунок-фактури від 31.05.2022 р. № ар-000000173, рахунок-фактури від 30.06.2023 р. № ар-000000214, рахунок-фактури від 31.07.2023 р. № ар-000000256, рахунок-фактури від 31.08.2023 р. № ар-000000298, рахунок-фактури від 30.09.2023 р. № ар-000000340, рахунок-фактури від 31.10.2023 р. № ар-000000378.

Належними доказами, доданими до позову підтверджується, що зазначені акти, розрахунки експлуатаційних витрат, рахунки-фактури було направлено позивачем листом від 06.10.2023 р. № 01-07-16/1732 на адресу відповідача, що підтверджено вказаним листом, описом вкладення у цінний лист, скріплений відбитком печатки відділення Укрпошти, накладною Укрпошти із штрихкодовим ідентифікатором 618 та квитанцією Укрпошти від 06.10.2023 р.; окремо рахунки та акти були надіслані відповідачу, що підтверджено описом вкладення у цінний лист, скріплений відбитком печатки відділення Укрпошти 06.09.2023 р., накладною Укрпошти із штрихкодовим ідентифікатором 769, описом вкладення у цінний лист, скріплений відбитком печатки відділення Укрпошти 06.10.2023 р., накладною Укрпошти із штрихкодовим ідентифікатором 600, описом вкладення у цінний лист, скріплений відбитком печатки відділення Укрпошти 07.11.2023 р., накладною Укрпошти із штрихкодовим ідентифікатором 482. Поряд із цим, відповідачем за відсутності будь-яких пояснень/ претензій не було підписано та скріплено відтиском своєї печатки акти про надання послуг та, відповідно, повернено позивачу. Встановлена судом частина актів про надання послуг за договором, розрахунків експлуатаційних витрат за договором 2 була вручена під розпис відповідачу, що підтверджено документально. За таких обставин послуга вважається наданою за договором в повному обсязі. Документи, які б спростовували дані обставини матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу акту про надання послуг за березень 2022 року за договором. Досліджуючи дану обставину судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу вимогу погашення заборгованості № 01.07-16/1448 від 22.08.2023 р., в якій позивачем було заявлено відповідачу вимогу по сплаті заборгованості за договором станом на 22.08.2023 р. у сумі 59004,35 грн, що охоплює орендну плату за березень 2022 р. Факт направлення вимоги підтверджено квитанцією Укрпошти від 23.08.2023 р. Крім того, судом встановлено відсутність за договором 1 узгодженого сторонами договору обов`язку позивача з направлення відповідачу акту наданих послуг у якості складової порядку внесення орендної плати та не позбавляло позивача можливості сплати орендної плати. В свою чергу матеріали справи місять акт прийому нерухомого комунального майна в оренду відповідачу 08.10.2019 р. та акт приймання-передачі майна відповідачем позивачу з оренди від 01.11.2023 р., що підтверджує ту обставину, що орендоване майно протягом березня 2022 року перебувало у відповідача в оренді. Документи, які б спростовували дану обставину матеріали справи не містять.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, послуги, що надані позивачем згідно актів про надання послуг від 31.01.2022 р., від 28.02.2022 р., від 31.03.2022 р., від 30.04.2022 р., від 31.05.2022 р., від 30.06.2022 р., від 31.07.2022 р., від 31.08.2022 р., від 30.09.2022 р., від 31.10.2022 р., від 30.11.2022 р., від 31.12.2022 р., від 31.01.2023 р., від 28.02.2023 р., від 31.03.2023 р., від 30.04.2023 р., від 31.05.2023 р., від 30.06.2023 р., від 31.07.2023 р., від 31.08.2023 р., від 30.09.2023 р., від 31.10.2023 р., - з урахуванням визначених сторонами на власний розсуд умов договору № 69/19-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р., наведених в п. 5.1.21., вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем без будь-яких претензій. Також вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем без будь-яких претензій комплекс заходів по обслуговуванню та утриманню орендованого нерухомого майна, прибудинкової території, комунальних послуг, вивозу твердих побутових відходів за договором № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю за період грудень 2021 р. - жовтень 2023 р.

Крім того, згідно доданих до позову доказів, позивач звертався до відповідача з Попередженням про необхідність виконання умов договору оренди від 31.07.2023 р. №01.07-16/1314, в якому повідомляв відповідача про наявну заборгованість за договором, взяті зобов`язання зі сплати інших платежів, передбачених договором, та вимагав сплатити наявну заборгованість наявну станом на 28.07.2023 р. в розмірі 49071,05 грн, що також охоплює заборгованість за договором № 69/19-А від 08.10.20219 р. за березень 2022 р., за визначеними платіжними реквізитами, що підтверджено розпискою відповідача про отримання вказаного попередження 31.07.2023 р. Крім того, як зазначено, позивач звертався до відповідача з листом «Щодо наявної заборгованості за послуги оренди нерухомого майна» від 22.08.2023 р. № 01.07-16/1448 станом на 22.08.2023 р., що підтверджено квитанцією Укрпошти від 23.08.2023 р.

Разом із тим, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаними договорами, орендну плату за користування нерухомим майном та витрати балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг не здійснив, на Попередження про необхідність виконання умов договору оренди від 31.07.2023 р. № 01.07-16/1314, лист від 22.08.2023 р. № 01.07-16/1448 - не відреагував, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 59 906,05 грн основного боргу за договором № 69/19-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. та договором № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р., 3% річних в розмірі 2000,12 грн., інфляційних втрат в розмірі 5400,20 грн., пені в розмірі 14 061,92 грн, штрафу у розмірі 340,00 грн. за вказаними договорами.

Відповідач, в свою чергу, заперечень на позов не заявив, доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги не надав.

Детально дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною третьою статті 285 ГК України передбачено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень частин першої, другої, сьомої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 525 ЦК України регламентовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вже зазначалось, згідно з п. 3.4. договору від 08.10.2019 р. № 69/19-А орендна плата (з урахуванням податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення готівкових коштів в касу орендодавця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Крім того, пунктами 5.1.1., 5.1.8 договору від 08.10.2019 р. № 69/19-А погоджено, що орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснювати всі платежі, передбачені даним договором, а також нести всі витрати по утриманню орендованого майна (експлуатаційні витрати). Перелік послуг, розмір та порядок розрахунків за послуги, пов`язані з утриманням орендованого майна визначаються у договорі про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію.

Також, відповідно до п. 5.1.13. договору від 08.10.2019 р. № 69/19-А орендар зобов`язаний нести витрати за комунальні послуги (тепло-, водо-, електропостачання, водовідведення, вивіз сміття тощо), при цьому орендар або самостійно укладає угоди з постачальником послуг або на підставі договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію компенсує орендодавцю витрати на оплату послуг.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.4. договору від 08.10.2019 № 69/19-Е, орендар сплачує вартість (з урахуванням податку) спожитих послуг за розрахунковий період шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача або шляхом внесення грошових коштів в касу балансоутримувача до останнього числа поточного місяця.

Згідно з пунктами 4.2., 4.3. договору 2, розрахунки за надані послуги згідно з цим договором проводяться виключно в грошовій формі. Розмір відшкодування орендарем витрат за поточний місяць визначається, виходячи з обсягів фактично наданих послуг балансоутримувачем, діючих тарифів і цін та відображається в «Розрахунку по утриманню орендованих приміщень Виробничої бази КП «УЖКГ» за (місяць)» 2019 року», який підписується обома сторонами (див. додаток 2 до цього договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 76, частини першої статті 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин обов`язок доведення факту належного та своєчасного, в даному випадку, здійснення орендної плати закон покладає на відповідача.

Судом на підставі наявних доказів встановлено, що згідно з частиною першої статті 530 ЦК України відповідач є таким, що прострочив строк виконання зобов`язань за обома договорами.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, виходячи із вищенаведених обставин справи, у відповідача, у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором № 69/19-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності та договором № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю у період грудень 2021 р. - жовтень 2023 р. виникла заборгованість в сумі 59 906,05 грн, яку позивач підтвердив належними доказами, а відповідач, відповідно, не спростував. Таким чином, врахувавши, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується поданими позивачем доказами та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 46 368,81 грн основного боргу за договором №69/19-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. та за договором № 69/19-Е на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. у сумі 13 537,24 грн, що разом становить 59 906,05 грн, є обґрунтованою і доведеною позивачем належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Відповідачем до суду не подано жодних заперечень чи доказів, які б спростовували доводи позову. Відповідачем доказів сплати зазначеної заборгованості суду не надано, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2000,12 грн, інфляційних втрат у сумі 5400,20 грн на підставі ст. 625 ЦК України, пеню в розмірі 14 061,92 грн, штрафу в розмірі 340,00 грн у зв`язку з простроченням виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за вказаними договорами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частин першої, другої статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із п. 3.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А орендна плата (з урахуванням податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення готівкових коштів в касу орендодавця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 6.1. договору сторони визначили, що при невиконанні або неналежному (у тому числі частковому) виконанні своїх зобов`язань, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього договору.

Згідно пункту 3.7. договору, орендна плата, яка була перерахована не своєчасно або в неповному обсязі, стягується орендодавцем з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення. За затримку внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 0,5 відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України за період прострочення платежу. Строк нарахування пені не обмежується 6-ма місяцями згідно п. 6 ст. 232 ГКУ.

Крім того, пунктом 4.4. договору № 69/19-Е від 08.10.2019 р. сторони погодили, що орендар сплачує вартість (з урахуванням податку) спожитих послуг за розрахунковий період шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача або шляхом внесення готівкових коштів в касу балансоутримувача до останнього числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.5. договору № 69/19-Е від 08.10.2019 р., при несвоєчасному або в неповному обсязі внесенні плати, орендар сплачує балансоутримувачу дану суму заборгованості з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Судом на підставі наявних доказів встановлено, що згідно з частиною першою статті 530 ЦК України та п. 3.4., п. 5.1.1. договору від 08.10.2019 р. № 69/19-А відповідач є таким, що прострочив строк виконання зобов`язань за договором з 16 числа кожного місяця, наступного за звітним за кожен місяць несплати орендної плати.

Відповідно до пунктів 6.8., 6.9. договору, що за порушення умов, передбачених такими пунктами цього договору: 5.1.4., 5.1.5., 5.1.6., 5.1.8., 5.1.9, 5.1.10, 5.1.11, 5.1.16, 5.1.17, 5.1.19 орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оплата пені, штрафу, неустойки, встановлених цим договором, не звільняє сторони від покладених на них зобов`язань щодо усунення порушень.

З урахуванням наведених норм чинного законодавча, врахувавши, що ухвалення рішення у справі про стягнення заборгованості не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої законодавством за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов до висновку, що позивачем, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за наведеними договорами, що призвело до наявності заборгованості, яка станом на сьогодні не погашена (доказів, які б спростовували дані обставини матеріали справи не містять), правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат, 3 % річних та пені, штрафу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем вимог в частині 3% річних, індексу інфляції, пені за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А та за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е судом встановлено, наступне.

В позовній заяві позивачем вказано, що в зв`язку з невиконання орендарем грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати за період січень 2022 року - жовтень 2023 року станом на 01.11.2023 р. заборгованість відповідача становить 46 368,81 грн. В свою чергу відповідно до долучених до позовної заяви розрахунків позивачем нараховано 3% річних, індекс інфляції, пеню за договорами за період жовтень 2019 р. жовтень 2023 р.

Як зазначено, частиною другою статті 625 ЦК України регламентовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачем у позовній заяві не обґрунтовано порушення відповідачем основних зобов`язань за обома договорами. Позовні вимоги по стягненню основного боргу за період жовтень 2019 -о листопад 2021 р. позивачем не заявлялись, жодних доказів прострочення відповідачем сплати орендної плати за вказаний період суду не надано, в зв`язку з чим позовні вимоги по стягненню з відповідача 3% річних, індексу інфляції, пені за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А та за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е за період жовтень 2019 листопад 2021 р. є безпідставними, необґрунтованими за допомогою належних та допустимих доказів, в зв`язку з чим відхиляються судом.

Здійснивши перерахунок 3% річних в іншій частині вимог по стягненню 3% річних за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А за період грудень 2021 року жовтень 2023 р., судом встановлено, що розрахунок позивача є невірним, 3% річних становлять більшу суму, ніж заявлено до стягнення позивачем, а відтак, з урахуванням приписів статті 14 ГПК України, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 1 108,49 грн.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем вимог в частині 3% річних за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е за період грудень 2021 року жовтень 2023 р., судом встановлено, що розрахунок позивача за вказаний період є вірним, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 447,14 грн.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А за період грудень 2021 року жовтень 2023 р. судом встановлено, що розрахунок позивача є невірним, інфляційні втрати за вказаний період становлять більшу суму ніж заявлено до стягнення позивачем, а відтак, з урахуванням приписів ст. 14 ГПК України, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у сумі 2626,67 грн.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е за період грудень 2021 року жовтень 2023 р. судом встановлено, що розрахунок позивача є невірним, інфляційні втрати за вказаний період становлять більшу суму ніж заявлено до стягнення позивачем, а відтак, з урахуванням приписів ст. 14 ГПК України, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у сумі 1490,29 грн.

Здійснивши перерахунок пені за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А за період грудень 2021 року жовтень 2023 р. судом встановлено, що розрахунок позивача є невірним, пеня за вказаний період становлять більшу суму ніж заявлено до стягнення позивачем, а відтак, з урахуванням приписів ст. 14 ГПК України, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у сумі 9100,79 грн.

Розглядаючи позовну вимогу по стягненню пені за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е слід зауважити, що умовами вказаного договору не обумовлено строк через який припиняється нарахування пені відмінний від положення частини шостої статті 232 ГК України, в зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е за період з грудня 2021 року по 31.10.2023 р. судом встановлено, що розрахунок позивача вірним, а відтак, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 2 747,50 грн.

Також в позові позивач просить суд на підставі 6.8. Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 69/19-А від 08.10.2019 р. стягнути з відповідача штраф у сумі 340,00 грн.

Дослідивши вказану вимогу судом встановлено наступне.

Частинами четвертою та шостою статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як встановлено судом, у пункті 6.8. договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 69/19-А від 08.10.2019 р. сторони погодили, що за порушення умов, передбачених такими пунктами цього договору: 5.1.4., 5.1.5., 5.1.6., 5.1.8., 5.1.9, 5.1.10, 5.1.11, 5.1.16, 5.1.17, 5.1.19 орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5.1.8. зазначеного договору встановлено, що орендар зобов`язується нести всі витрати по утриманню орендованого майна (експлуатаційні витрати). Перелік послуг, розмір та порядок розрахунків за послуги, пов`язані з утриманням орендованого майна визначаються у договорі про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію.

Судом було встановлено порушення відповідачем положення пункту 5.1.8. вказаного договору.

Здійснивши перерахунок штрафу за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А судом встановлено, що розрахунок позивача є вірним, а відтак, враховуючи порушення відповідачем умови пункту 5.1.8. Договору № 69/19-А від 08.10.2019 р. суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у сумі 340,00 грн.

Приписами частин першої, другої статті 73, частини першої статті 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується поданими позивачем доказами та не спростований відповідачем, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача: за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А основний борг з орендної плати у сумі 46 368,81 грн, 3% річних у сумі 1 108,49 грн; інфляційні втрати у сумі 2626,67 грн; пеню у сумі 9100,79 грн, штраф у сумі 340,00 грн; за договором № 69/19-Е від 08.10.2019 р. основний борг з відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю у сумі 13 537,24 грн; 3% річних у сумі 447,14 грн; інфляційні втрати у сумі 1490,29 грн; пеню у сумі 2 747,50 грн, в іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про повернення судового збору № 01.07-15/1909 від 20.11.2023 р., в якій позивач, посилаючись на норми пункту другого частини другої статті 4 та пункт перший частини першої статті сьомої Закону України "Про судовий збір", зауважуючи на тому, що замість 2684,00 грн судового збору при поданні позовної заяви помилково сплатив судовий збір у розмірі 5368,00 грн, просить суд повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Розглядаючи вказану заяву позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Розглядаючи вказану заяву позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 13.11.2023 р. позивачем було сплачено за подання позовної заяви 5 368,00 грн судового збору, що підтверджено оригіналом платіжної інструкції № 1244 від 13.11.2023 р.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Детально дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що у позові позивачем заявлено по суті дві самостійні позовні вимоги по двом окремим договорам, - позовні вимоги по стягненню з відповідача основного боргу з орендної плати, 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 08.10.2019 р. № 69/19-А та позовні вимоги по стягненню з відповідача основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат, пені за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 08.10.2019 р. № 69/19-Е з окремими, незалежними один від одного розрахунками по кожному з нарахувань. З огляду на вказане, суд керуючись принципами справедливості, розумності дійшов висновку про покладення судових витрат зі сплати судового збору, у відповідності до вимог п. 2 частини першої статті 129 ГПК України, за позовні вимоги по кожному з вказаних договорів окремо в загальній сумі 5368,00 грн на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з наведеним, заява позивача № 01.07-15/1909 від 20.11.2023 р. відхиляється судом.

Керуючись ст. 129, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БМК-КОМПЛЕКС" (Київський квартал, будинок 14, місто Славутич, Київська область,17101; ) на користь Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства (вул. Військових Будівельників, будинок 8, м. Славутич, Київська область, 07100; ) за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 69/19-А від 08.10.2019 р. 59 544 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривені 76 копійок, з яких: основний борг з орендної плати у сумі 46 368 (сорок шість тисяч триста шістдесят вісім) гривень 81 копійка, 3% річних у сумі 1 108 (одна тисяча сто вісім) гривень 49 копійок; інфляційні втрати у сумі 2626 (дві тисячі шістсот двадцять шість) гривень 67 копійок; пеню у сумі 9100 (дев`ять тисяч сто) гривень 79 копійок, штраф у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок; за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 69/19-Е від 08.10.2019 р. 18 222 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять дві) гривні 17 копійок з яких: основний борг у сумі 13 537 (тринадцять тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень 24 копійки; 3% річних у сумі 447 (чотириста сорок сім) гривень 14 копійок; інфляційні втрати у сумі 1490 (одна тисяча чотириста дев`яносто) гривень 29 копійок; пеню у сумі 2 747 (дві тисячі сімсот сорок сім) гривень 50 копійок; 5109 (п`ять тисяч сто дев`ять) гривень 26 копійок судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання 11.06.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін