ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024м. ДніпроСправа № 904/2125/24

за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал інвест", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Державне підприємство "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал інвест" про стягнення заборгованості за договором № 479 компенсування витрат балансоутримувача за надання комунальних та експлуатаційних послуг Орендареві від 01.07.2021 у розмірі 17 278, 12 грн, з яких: заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 8 533, 74 грн, пеня у розмірі 8 563, 53 грн, інфляційні втрати у розмірі 98, 24 грн, 3% річних у розмірі 82, 61 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2125/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.05.2024 була направлена до електронного кабінету сторін у порядку, визначеному законом, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 15.05.2024 було доставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгметал інвест" 15.05.2024.

Отже, відповідач повинен був подати відзив на позов не пізніше 30.05.2024 (включно).

Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 479 компенсування витрат балансоутримувача за надання комунальних та експлуатаційних послуг орендареві від 01.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.07.2021 Державним підприємством "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (далі позивач, балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" (далі відповідач, орендар) укладено договір № 479 компенсування витрат балансоутримувача за надання комунальних та експлуатаційних послуг орендареві (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору балансоутримувач надає орендарю комунальні та експлуатаційні послуги, а орендар, згідно з п. 5.11 договору оренди № 469 від 17.05.2021, зобов`язаний компенсувати балансоутримувачу комунальні та експлуатаційні послуги у разі їх використання, а саме:

п. 1.1.1.- комунальні послуги, згідно затверджених виробниками тарифів:

питна вода (код за ДК 016-2010-36.00), (код за ДК 021:20-7) "Розподіл води";

господарсько-побутові стоки (код за ДК 016-2010-37.00), (код за ДК 021:20-7) "Розподіл води";

електрична енергія (код за ДК 016-2010-35.12; код за ДК 021:2015-09310000-5- (Електрична енергія);

розподіл електричної енергії (код за ДК 016-2010-35.13), (ДК 021:2015 код 653100009- "Розподіл електричної енергії").

п.1.1.2 експлуатаційні послуги за цінами балансоутримувача:

утримання мереж пожежно-питного водопостачання (код за ДК 016-2010-36.00), (код за ДК 021: 20-3 "Експлуатування систем водопостачання");

утримання мереж господарсько-побутової каналізації (код за ДК 016-2010-37.00), (код за ДК 021: 20-3 "Експлуатування систем водопостачання");

технічне обслуговування електромереж і електрообладнання (код за ДК 016-2010-35.12), (код за ДК 021: 20-2 "Експлуатування електричних установок").

Усі разом комунальні та експлуатаційні послуги надалі йменуються "послуги".

Найменування, обсяг, вартість, параметри наданих послуг та особливості їх надання визначаються Специфікаціями-заявками, які узгоджуються щороку і є невід`ємною частиною цього договору (Додатки № 1, № 2). Оформлені та скріплені печаткою Специфікації - заявки у 2-х примірниках направляються Орендарем на узгодження Балансоутримувачу з підписаним договором, але не пізніше 10 числа останнього місяця (року), попереднього періоду надання послуг (пункт 1.2 договору).

Згідно пункту 3.6 договору орендар зобов`язаний в останній (передостанній) день місяця оформити з балансоутримувачем акт приймання-передачі наданих послуг за звітний місяць.

Розрахунки та порядок оплати за цим договором установлено розділом 5 договору.

Так, відповідно до пункту 5.1 договору орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу вартість усіх видів комунальних послуг згідно затверджених тарифів виробника та вартість усіх видів експлуатаційних послуг за цінами, які затверджені по підприємству балансоутримувача.

Орієнтовна сума договору на момент підписання, згідно обсягів та тарифів, зазначених у специфікаціях заявках, складає 32 492, 89 грн, у тому числі ПДВ 5 415, 48 грн (пункт 5.2 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 5.4 договору).

Орендар за 10 діб до початку розрахункового місяця здійснює 100% передплату заявлених на розрахунковий період кількості послуг (пункт 5.5 договору).

Згідно з пунктом 5.6 договору при розрахунку Орендарем за показниками повірених приладів обліку:

- у випадку перевищення фактично спожитого обсягу послуг над заявленим, остаточний розрахунок Орендар здійснює до 15 числа місяця, наступного за звітним на підставі акту приймання-передачі наданих послуг;

- у випадку фактичного споживання обсягу послуг нижче заявленого, сальдо, яке склалося на початок розрахункового місяця, зараховується як часткова передплата за на ступний розрахунковий місяць.

Орендар зобов`язаний самостійно не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, отримати у балансоутримувача два примірники акту приймання-передачі наданих послуг (пункт 5.7 договору).

Протягом 10 (десяти) днів з дати отримання акту приймання-передачі наданих послуг за розрахунковий місяць, оренда повертає балансоутримувачу один з двох примірників акту приймання-передачі наданих послуг, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою орендаря (пункт 5.8 договору).

Неповернення акту приймання-передачі наданих послуг або заперечень до них в строк та в порядку згідно п. 5.8 договору підтверджує визнання орендарем обсягу наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі (пункт 5.9 договору).

Обов`язок орендаря компенсувати балансоутримувачу надані послуги у розмірі та строки, передбачені пунктом 3.7. договору.

Відповідно до пункту 6.1 договору, за несвоєчасний розрахунок за фактично надані види послуг орендар сплачує пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Договір укладений на строк до 31.12.2021 та набирає чинності з моменту його підписання (пункт 9.8 договору).

На виконання умов договору № 479 від 01.07.2021 між позивачем та відповідачем складені Акти приймання-передачі послуг на загальну суму 8 563, 53 грн:

- № 05/479 від 31.05.2023 на суму 407, 23 грн;

- № 06/479 від 30.06.2023 на суму 430, 08 грн;

- № 07/479 від 31.07.2023 на суму 461, 47 грн;

- № 08/479 від 31.08.2023 на суму 519, 94 грн;

- № 09/479 від 30.09.2023 на суму 578, 35 грн;

- № 10/479 від 31.10.2023 на суму 551, 95 грн;

- № 11/479 від 30.11.2023 на суму 582, 30 грн;

- № 12/479 від 31.12.2023 на суму 1 063, 70 грн;

- № 01/479 від 31.01.2024 на суму 1 422, 30 грн;

- № 02/479 від 29.02.2024 на суму 1 421, 47 грн;

- № 03/479 від 31.03.2024 на суму 1 094, 95 грн.

Відповідач свої зобов`язання зі сплати наданих послуг не виконав, заборгованість за період з травня 2023 року по березень 2024 року складає 8 533, 74 грн.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

Крім суми заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 8 533, 74 грн, позивач просить стягнути суд пеню у розмірі 8 563, 53 грн, інфляційні втрати у розмірі 98, 24 грн, 3% річних у розмірі 82, 61 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо заборгованість по оплаті комунальних послуг

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору з компенсування витрат балансоутримувача за надання комунальних та експлуатаційних послуг орендареві, строк його дії, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодекс України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Орендар за 10 діб до початку розрахункового місяця здійснює 100% передплату заявлених на розрахунковий період кількості послуг (пункт 5.5. договору).

Згідно з пунктом 5.6 договору остаточний розрахунок орендар здійснює до 15 числа місяцяя, наступного за звітним на підставі акту приймання-передачі наданих послуг.

З огляду на зазначені положення договору, строк сплати вартості наданих послуг є таким, що настав.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8 533, 74 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення суми пені

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в частини 1 статті 230 та частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 6.1 договору, за несвоєчасний розрахунок за фактично надані види послуг орендар сплачує пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення пеню у розмірі 8 563, 53 грн за загальний період з 16.06.2024 по 22.04.2024 (за кожним актом окремо).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частини 4, 6 статі 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний неправильно, а саме позивачем при розрахунку не враховано приписи статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", відповідно до яких розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня (у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України) у розмірі 759, 25 грн (за заявлений позивачем до стягнення за загальний період з 16.06.2023 по 22.02.2024).

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Таким чином, позовні вимоги в частині пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 759, 25 грн. У позовних вимогах про стягнення пені у розмірі 7 804, 28 грн слід відмовити.

Щодо суми інфляційних втрат та 3 % річних

Несвоєчасне виконання відповідачем грошового стало підставою для нарахування позивачем інфляційних втрат у сумі 98, 24 грн за загальний період з липня 2023 року по березень 2024 року та 3% річних у сумі 82, 61 грн за загальний період з 16.06.2023 по 22.04.2024.

За змістом статей 524, 533 - 535 та 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, що визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем не виконано його грошове зобов`язання перед позивачем із оплати за користування майданчиком для паркування у розмірі 77 552, 18 грн, у позивача виникло право на нарахування відповідачу інфляційних втрат і 3% річних та відповідно право вимоги їх сплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 82, 61 грн та інфляційних втрат у розмірі 98, 24 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 660, 30 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгметал Інвест" (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, будинок 22"Д", кабінет 33, 34; ідентифікаційний код 39166144) на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1; ідентифікаційний код 14308368) заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 8 533, 74 грн, пеня у розмірі 759, 25 грн, інфляційні втрати у розмірі 98, 24 грн, 3% річних у розмірі 82, 61 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 660, 30 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко