ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 Справа № 917/553/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засідання Михатило А.В., розглянувши справу № 917/553/24

за позовною заявою Акціонерного товариства Полтаваобленерго, вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, в особі Полтавської об`єднаної філії АТ Полтаваобленерго, вул. Решетилівська, 47 А, м. Полтава, 36007

до відповідача Полтавської обласної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів), вул. Стрітенська, 37, м. Полтава, 36011

про стягнення 21 664, 77 грн заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Полтавської області 03.04.2024 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства Полтаваобленерго в особі Полтавської об`єднаної філії АТ Полтаваобленерго до відповідача Полтавської обласної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) про стягнення заборгованості за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №22301984 на умовах договору про постачання електричної енергії №1984 від 27.02.2013 року у розмірі 21 664, 77 грн, з яких: 20 561, 20 грн основна заборгованість, 436, 96 грн 3% річних та 666,61 грн інфляційні нарахування (вх. №587/24).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на не здійснення оплати за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії № 22301984 від 01.01.2019 р., чим порушив умови господарських зобов`язань, встановлені зазначеним договором та законом.

Ухвалою від 08.04.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; встановив відповідачеві строки для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Також суд зазначив, що відповідач зобов`язаний зареєструвати свій електронний кабінет у підсистемі Електронний суд в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до вимог ч. 6 ст. 6 ГПК України та має можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему.

Копія ухвали від 08.04.2024 року, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача, що вказана у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 11) (вул. Стрітенська, 37, м. Полтава, 36011) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення адресат відсутній за вказаною адресою .

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу копії ухвали суду від 08.04.2024 року є 12.04.2024 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

27 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством Полтаваобленерго (на даний час згідно зі змінами до статутних документів АТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж та Полтавською обласною організацією української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) (далі відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 1984 (а. с. 13 20). відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 3 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

13 квітня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про ринок електричної енергії». Цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею - продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до п. 13 Закону України «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен не пізніше ніж через 18 місяців з дня набрання чинності цим Законом вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання

На виконання вимог пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 16 листопада 2018 року № 1442 «Про видачу АТ «Полтаваобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» анулювала ПАТ «Полтаваобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 21 серпня 1996 року № 42, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17 вересня 1996 року № 96 та видала АТ «Полтаваобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності.

Тобто, з 01.01.2019 року АТ «Полтаваобленерго» (далі позивач, оператор системи розподілу) являється оператором системи розподілу.

Відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії, ПРРЕЕ) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно з п. 2.1.2 ПРРЕЕ Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Пунктом 2.1.3 ПРРЕЕ визначено, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

У відповідності до абзаців 1, 2 п. 2.1.4. ПРРЕЕ, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил та розміщений на головній сторінці вебсайту АТ «Полтаваобленерго» за адресою: www/poe.pl.ua.

Абзацом 3 п. 2.1.4. ПРРЕЕ визначено, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору.

Абзацом 2 пункту 2.1.6. ПРРЕЕ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

З 01.01.2019 року Полтавська обласна організація української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) (далі - відповідач, споживач) приєдналась до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за особовим рахунком №22301984 (далі - договір, а. с. 35 38) шляхом споживання електричної енергії, що підтверджується актом технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000 В від 12.06.2018 р., актом контрольного огляду розрахункових засобів обліку електроенергії від 20.09.2018 р. та акт контрольного огляду розрахункових засобів обліку електроенергії від 24.08.2019 року (а. с. 32 34).

Відповідно до умов вказаного договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу електричної енергії за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків».

Згідно з п. 3 вказаного додатку розрахунки за послуги з розподілу електричної енергії проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора системи. Залік зустрічних однорідних вимог в розрахунках за послуги з розподілу електричної енергії може відбуватися лише за наступним погодженням іншої сторони.

Пунктом 11 додатку №4 до договору визначено, що оплата послуг за фактичні обсяги розподіленої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі виставлених Оператором системи платіжних документів протягом 5 робочих днів від дня їх отримання.

Згідно з п. п. 5.2, 5.3. договору, оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок Оператора системи. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в Додатку 4 "Порядок розрахунків".

Згідно з підпунктом 8 пункту 6.2 договору, споживач зобов`язується у разі здійснення оплати за послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи здійснювати таку оплату у терміни передбачені Додатком 4 "Порядок розрахунків" до цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови договору, надавши послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується актами по договору №223011984 від 01.01.2019 року за травень (19 465,84 грн) та за липень 2023 року (1 095,36 грн), тоді як відповідач не здійснив оплати за отримані послуги.

Рахунок № ТR22301984 від 31.05.2023 р. за послугу з розподілу електричної енергії та рахунок № ТR22301984 від 31.07.2023 р. за послугу з розподілу електричної енергії направлялись споживачеві через програмний комплекс «M.E.Doc» та на його електронну пошту, що підтверджується виписками з програмного комплексу «М.Е.Doc» та скріншотами про відправку рахунків на електронну адресу (а. с. 74, 85, 86, 88, 89).

Також, обсяги спожитої електричної енергії підтверджуються Актом контрольного огляду розрахункових засобів обліку електроенергії від 16.05.2023 р. (а. с. 75) та Актом пломбування/розпломбування вузлів обліку електричної енергії від 12.07.2023 р. (а. с. 76).

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов договору за розподіл електричної енергії розрахувався з порушенням зазначених у ньому строків, з огляду на що заявив до стягнення з Полтавської обласної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) 21 664,77 грн., з яких 20 561,20 грн заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії за травень та липень 2023 року, 436,96 грн 3 % річних, 666,61 грн втрати від інфляції.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі (в копіях): витяг з ЄДРЮОФОПГФ відносно відповідача, відповідь №644332 про відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, договір про постачання електричної енергії №1984 від 27.02.2013 року, з додатками, акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000 В від 12.06.2018 року, акт контрольного огляду розрахункових засобів обліку електроенергії від 20.09.2018 року, акт контрольного огляду розрахункових засобів обліку електроенергії від 24.08.2019 року, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 року з додатками, свідоцтво про реєстрацію об`єднання громадян від 26.08.1993 року, довідка №19/4869 про включення до ЄДР підприємств та організацій, статут Полтавської обласної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів), скріншот про направлення рахунків відповідачеві, акт контрольного огляду розрахункових засобів обліку електроенергії від 16.05.2023 року, акт пломбування/розпломбування вузлів обліку електричної енергії від 12.07.2023 р., супровідний лист про направлення рахунків на оплату (вих. №юр-127/24 від 22.03.2024 року) з доказами направлення відповідачу (список згрупованих відправлень від 22.03.2024 року, фіскальний чек від 22.03.2024 року), розрахунок основної заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, акт звірки взаємних розрахунків, рахунок №TR223011984 від 31.07.2023 року, акт по договору № 223011984 від 01.01.2019 року за липень 20223 року з доказами направлення відповідачу через систему «M.E.Doc», рахунок №TR223011984 від 31.05.2023 року, акт по договору № 223011984 від 01.01.2019 року за травень 2023 року з доказами направлення відповідачу через систему «M.E.Doc», рахунок №ІІ TR223011984 від 01.12.2023 року інфляційних донарахувань на суму 372,27 грн, рахунок №ІІ TR223011984 від 01.01.2024 року інфляційних донарахувань на суму 146,53 грн, рахунок №ІІ TR223011984 від 01.02.2024 року інфляційних донарахувань на суму 84,32 грн, рахунок №ІІ TR223011984 від 01.03.2024 року інфляційних донарахувань на суму 63,49 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.07.2023 року інфляційних донарахувань на суму 28,80 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.08.2023 року інфляційних донарахувань на суму 49,60 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.10.2023 року інфляційних донарахувань на суму 102,10 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.11.2023 року інфляційних донарахувань на суму 52,39 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.12.2023 року інфляційних донарахувань на суму 50,70 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.01.2024 року інфляційних донарахувань на суму 52,25 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.02.2024 року інфляційних донарахувань на суму 52,25 грн, рахунок №3% TR223011984 від 01.03.2024 року інфляційних донарахувань на суму 48,87 грн, витяг з ЄДРЮОФОПГФ відносно позивача, статут АТ «Полтаваобленерго», довіреність № 10-73/34425 від 26.12.2023 року, довіреність №10-73/34426 від 26.12.2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №531.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (далі ГК України) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконував зобов`язання за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії за особовим рахунком №22301984 від 01.01.2019 р. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України попередню оплату за послуги з розподілу електричної енергії здійснював з порушенням строків, встановлених вищезазначеним договором.

Так, станом на момент звернення позивача до суду із даною позовною заявою заборгованість відповідача за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії №22301984 від 01.01.2019 р. за травень та липень 2023 року становила 20 561,20 грн.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Полтаваобленрего» в частині стягнення основного боргу у розмірі 20 561,20 грн .

Позивачем також було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 436,96 грн (загальний період нарахування 01.06.2023 року по 01.02.2024 року) та 666,61 грн інфляційних втрат (загальний період нарахування з 16.06.2023 року по 16.02.2024 року).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 11 додатку №4 до договору визначено, що оплата послуг за фактичні обсяги розподіленої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі виставлених Оператором системи платіжних документів протягом 5 робочих днів від дня їх отримання.

Відповідно до додатку №12 до договору сторони домовилися про те, що при виконанні умов договору можуть обмінюватися документами у паперовому та/або електронному вигляді відповідно до чинного законодавства. Електронний документообіг здійснюється за допомогою інтернет-сервісів електронного документообігу "Paperless", програмного забезпечення "M.E.Doc" чи інших ІТ-засобів. Електронні документи, передбачені договором, вважаються отриманими стороною до кінця наступного робочого дня з дати відправлення такого електронного документу іншою стороною.

Позивачем приведено розрахунок 3% відсотків річних в розмірі 436,96 грн та за період з 01.06.2023 р. по 01.02.2024 р. та інфляційних втрат в розмірі 666,61 грн за період з 16.06.2023 року по 16.02.2024 року.

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, суд звертає увагу на наступне.

При нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат позивачем не вірно визначено початки перебігу строків прострочення, а саме без врахування положень ст. 253 ЦК України.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настання якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи акти наданих послуг та відповідні рахунки за травень 2023 року та липень 2023 року були направлені позивачем відповідачу через програмний комплекс "M.E.Doc" відповідно 07.06.2023 року та 08.08.2023 року (а. с. 85, 86, 88, 89).

Зважаючи на те, що електронні документи, передбачені договором, вважаються отриманими стороною до кінця наступного робочого дня з дати відправлення такого електронного документу іншою стороною, відповідно датами отримання рахунків за травень 2023 року є 08.06.2023 року, за липень 2023 року - 09.08.2023 року.

Позивач нарахував 3% річних на заборгованість за травень починаючи з 01.06.2023 року та за липень - з 12.08.2023 року, а також інфляційні втрати на заборгованість за липень 2023 року - з 12.08.2023 року необґрунтовано, оскільки вимоги про сплату боргу на той момент ще не настали (відповідно до п. 11 додатку №4 до договору та ст. 253 ЦК України).

Отже, початком прострочення оплати за послуги з розподілу електричної енергії у травні 2023 року є 16.06.2023 року, відповідно у за послуги з розподілу електричної енергії у липні 2023 року - 17.08.2023 року.

За розрахунком суду, на заборгованість 19 465,84 грн за послуги розподілу електроенергії у травні 2023 року 3 % річних становлять 369,44 грн (період нарахування 16.06.2023 року - 01.02.2024 року), інфляційні нарахування - 230,85 грн (період з 16.06.2023 року по 16.02.2024 року); на заборгованість 1095,36 грн за послуги розподілу електроенергії у липні 2023 року 3% річних становлять 15,21 грн (період нарахування 17.08.2023 року - 01.02.2024 року), інфляційні нарахування - 35,31 грн (період нарахування 17.08.2023 року - 16.02.2024 року).

Таким чином, всього підлягають до стягнення з відповідача 384,65 грн 3% річних та 266,36 грн інфляційних втрат; підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 52,31 грн 3% річних та 400,25 грн інфляційних втрат у суду відсутні.

Перевірка правильності розрахунку позивачем 3% річних та інфляційних втрат проводилася за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи Ліга: Закон.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати за отримані послуги і позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 20 561,20 грн, 3% річних в сумі 384,65 грн та інфляційних нарахувань в сумі 266,36 грн є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими документально та нормами матеріального права та такими, що підлягають задоволенню.

Підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 52,31 грн 3% річних та 400,25 грн інфляційних втрат у суду відсутні.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавської обласної організації української спілки ветеранів Афганістану (воїнів інтернаціоналістів) (вул. Стрітенська, 37, м. Полтава, 36011, ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, , поточний рахунок із спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500) 20 561,20 грн основної заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії, 384,65 грн 3 % річних, 266,36 грн втрати від інфляції та 2 964,75 грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення складено та підписано 10.06.2024 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко