ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"16" квітня 2024 р. Справа№ 910/14532/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 16.04.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023

у справі №910/14532/23 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

про стягнення 24 042 681,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 23 752 996,74 грн основного боргу, 242 701,17 грн пені, 664,93 грн 0,1 % річних, 46 318,34 грн інфляційних витрат, 360 640,22 грн судового збору та 33 500,00 грн витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю № від 21.12.2022 (далі по тексту - Договір) в частині оплати за поставлений товар (автонавантажувач вилковий СРСD50) згідно видаткових накладних №РН-02051 від 02.05.2023, №РН-03051 від 03.05.2023, актів приймання-передачі товарів від 02.05.2023, від 03.05.2023. Крім того, позивач за порушення відповідачем умов Договору нарахував останньому 242 701,17 грн пені згідно умов пункту 7.2 Договору, 664,93 грн 0,1% річних (пункт 7.10 Договору) та 46 318,34 грн інфляційних втрат нараховані на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Господарський суд міста Києва рішенням від 21.12.2023 у справі №910/14532/23 позов задовольнив; стягнув з відповідача на користь позивача 23 752 996,74 грн боргу, 46 318,34 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 664,93 грн процентів річних з простроченої суми, 242 701,17 грн пені та 360 640,22 грн витрат по оплаті судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач набув право вимагати від відповідача оплати проданого на підставі Договору товару у строки, визначені пунктом 4.1, тоді як доказів, які б заперечували факт передачі позивачем відповідачу у повному обсязі обумовлених пунктом 5.11 Договору документів суду не надано.

14.12.2023 позивачем сформовано та подано через систему «Електронний суд» до Господарського суду міста Києва заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 31 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Господарський суд міста Києва додатковим рішенням від 26.12.2023 у справі №910/1453223 відмовив у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що кошти у заявленому розмірі 31 000 грн сплачені позивачем не за надання правової допомоги адвокатом, а Денисенко Тетяною Миколаївною, яка діяла як фізична особа-підприємець, надаючи юридичні послуги за іншим договором, тоді як витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України).

Не погодившись із ухваленим судом першої інстанції додатковим рішенням, позивачем сформовано та подано через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 та ухвалити нове рішення, яким заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 31 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Обгрунтовуючи вимоги та доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що укладення Договору про надання правової допомоги №0401-06 від 04.01.2022 з ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем не позбавляє останню статусу адвоката, а тому такі витрати підлягають стягненню як судові витрати на підставі положень статті 129 ГПК України. При цьому апелянт посилається на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №910/7304/20, від 01.02.2022 у справі №910/10935/20, від 08.10.2019 у справі №922/1747/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шаптала Є.Ю., Сітайло Л.Г.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 09.01.2024 витребував з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14532/23; відклав розгляд питання, пов`язаного з рухом апеляційної скарги.

Матеріали справи №910/14532/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 22.01.2024.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.01.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23; розгляд апеляційної скарги призначив на 26.02.2024 об 11 год. 15 хв.

06.02.2024 відповідачем сформовано та подано через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу позивача на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23, за яким просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити без змін додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги позивача відповідач посилається на те, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір №0401-06 про надання юридичних послуг від 04.01.2022 та Договір №0106-01 про надання правової допомоги від 01.06.2023. Як на підставу наявності повноважень Адвоката на надання професійної правничої допомоги представником позивача у справі №910/14532/23 надано Договір про надання правничої допомоги, тоді як позивачем заявлено до стягнення витрати, що були понесені за Договором про надання юридичних послуг та пов`язані із фінансово-господарською діяльністю позивача, а не розглядом справи №910/14532/23. Отже, як зазначає відповідач, позивачем не подано суду доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Також відповідач посилається на те, що витрати є завищеними та неспівмірними із складністю справи та часом, витраченим адвокатом.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у зв`язку із перебуванням судді Шаптали Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці 12.02.2024 та у відрядженні з 13.02.2024, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 справу №910/14532/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Сітайло Л.Г.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024 у зв`язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 справу №910/14532/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 14.02.2024 прийняв до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Демидова А.М.; задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про участь у судових засіданнях у справі №910/14532/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; судове засідання у справі призначене на 26.02.2024 об 11 год. 15 хв. знято з розгляду у зв`язку із зміною складу колегії суддів; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 призначено на 12.03.2024 об 13 год. 05 хв.

Позивачем 01.03.2024 сформовано та подано через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення у справі, зареєстровані Північним апеляційним господарським судом 04.03.2024.

У додаткових поясненнях позивач зазначає, що Договір №0106-01 про надання правової допомоги від 01.06.2023, укладений із позивачем та адвокатом Денисенко Тетяною Миколаївною, для реалізації права здійснення представництва позивача як клієнта у суді, тоді як оплата за надання професійної допомоги здійснювалися на підставі Договору №0401-06 про надання юридичних послуг від 04.01.2022, укладеного позивачем з фізичною особою - підприємцем зі статусом адвоката, що не суперечить вимогам чинного законодавства України.

12.03.2024 у судовому засіданні виникла необхідність оголосити перерву до 16.04.2024.

У судовому засіданні 16.04.2024 представник позивача підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 та ухвалити нове рішення, яким заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 31 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.04.2024 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59).

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно із статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частини 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.06.2023 між адвокатом Денисенко Тетяною Миколаївною, яка діє на підстав Свідоцтва серії ДП №2863, виданого 31.10.2014 Радою адвокатів Дніпропетровської області (Адвокат), та позивачем (Клієнт) укладено Договір №0106-01 про надання правової допомоги, предметом якого є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновлення порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (т.1 а.с. 11).

Згідно із пунктом 2.1.1 вказаного правочину Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, у тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

Договір укладено на три роки, тобто до 31.05.2026 (пункт 3.1 Договору №0106-01 про надання правової допомоги).

Для підтвердження повноваження Адвоката на надання правничої допомоги у Господарському суді міста Києва видано Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1217296 від 12.09.2023 (т.1 а.с 12).

Разом з цим, 04.01.2022 між Фізичною особою - підприємцем Денисенко Тетяною Миколаївною (Виконавець) та позивачем (Замовник) укладено Договір №0401-06 про надання юридичних послуг, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати Замовнику юридичні послуги з питань, що виникають при здійснення Замовником його фінансово-господарської діяльності (т.2 а.с. 88-91).

Договір укладено на рік, тобто до 04.01.2023. Якщо жодна із сторін за десять днів до закінчення дії Договору, у письмовій формі не виявить бажання про його розірвання, Договір вважається продовженим ще на один рік (пункти 7.1, 7.2 Договору №0401-06 про надання юридичних послуг).

Доказів розірвання Договору №0401-06 про надання юридичних послуг суду не надано, тобто Договір №0401-06 про надання юридичних послуг є діючим.

У позовні заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33 500,00 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення заявник зазначив, що фактично витрати в процесі розгляду справи становить 31 000,00 грн та складаються з наступних послуг: аналіз документів та надання консультацій з питань пов`язаних зі стягнення заборгованості за Договором № від 21.12.2022 (3 години роботи адвоката) - 3 000,00 грн; підготовка претензії про стягнення боргу за Договором № від 21.12.2022 (6 годин роботи адвоката) - 6 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка додатків та розрахунок штрафних санкцій (8 годин роботи адвоката) - 8 000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив (6 годин роботи адвоката - 6 000,00 грн; участь представника у судових засіданнях (вартість 2 000,00 грн за одне засідання) 4 судові засідання - 8 000,00 грн.

На підтвердження наданих послуг позивачем подано до суду рахунок №60 від 03.07.2023, платіжну інструкцію №14358 від 03.07.2023, акт надання послуг №56 від 31.07.2023; рахунок №74 від 01.09.2023, платіжну інструкцію №299 від 04.09.2023, акт надання послуг №67 від 29.09.2023; рахунок №83 від 02.10.2023, платіжну інструкцію №387 від 09.10.2023, акт надання послуг №82 від 31.10.2023; рахунок №90 від 01.11.2023, платіжну інструкцію №461 від 02.11.2023, акт надання послуг №87 від 30.10.2023; рахунок №98 від 01.12.2023, платіжну інструкцію №531 від 05.12.2023.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні правові висновки викладено у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Великої Палати Верховного Суду та постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (додаткова постанова Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 914/1370/22).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідач у суді першої інстанції заперечував проти задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на надання правової допомоги позивачу не адвокатом, а фізичною особою-підприємцем; вказував на неспівмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу з обсягом наданих ним послуг і виконаних робіт та невідповідність (завищення) вартості таких послуг аналогічним послугам адвоката.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31 000,00 грн включають в себе наступні послуги: аналіз документів та надання консультацій з питань пов`язаних зі стягнення заборгованості за Договором № від 21.12.2022 (3 години роботи адвоката) - 3 000,00 грн; підготовка претензії про стягнення боргу за Договором № від 21.12.2022 (6 годин роботи адвоката) - 6 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка додатків та розрахунок штрафних санкцій (8 годин роботи адвоката) - 8 000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив (6 годин роботи адвоката - 6 000,00 грн; участь представника у судових засіданнях (вартість 2 000,00 грн за одне засідання) 4 судові засідання - 8 000,00 грн.

Водночас, на переконання суду апеляційної інстанції, послуги з аналізу документів та надання консультацій з питань пов`язаних зі стягнення заборгованості за Договором № від 21.12.2022 та підготовка претензії про стягнення боргу за Договором № від 21.12.2022 поглинаються послугою складання позовної заяви про стягнення боргу.

Таким чином, за висновком суду апеляційної інстанції до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 22 000,00 грн (складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка додатків та розрахунок штрафних санкцій (8 годин роботи адвоката) - 8 000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив (6 годин роботи адвоката - 6 000,00 грн; участь представника у судових засіданнях (вартість 2 000,00 грн за одне засідання) 4 судові засідання - 8 000,00 грн), надання яких підтверджується матеріалами даної справи.

Висновок суду першої інстанції про те, що кошти у заявленому розмірі 31 000 грн сплачені позивачем не за надання правової допомоги адвокатом, а Денисенко Тетяною Миколаївною, яка діяла як фізична особа-підприємець, надаючи юридичні послуги за іншим договором, виключає розподіл судових витрат в силу статті 129 ГПК України, є помилковим, оскільки укладення Договору із Адвокатом як фізичною особою - підприємцем не позбавляє його статусу адвоката, а тому не впливає на правильність розподілу судових витрат у справі. Такої ж думки дотримується Верховний Суд у постанові від 01.02.2022 у справі №910/10935/20, на яку слушно посилається апелянт.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статі 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи помилковість висновку суду першої інстанції, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача та скасування додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23, з ухваленням нового додаткового рішення, яким заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 22 000,00 грн витратна професійну правничу допомогу.

З урахуванням того, що за апеляційний перегляд додаткового рішення судовий збір не сплачується, то відповідно до статті 129 ГПК України у такому випадку розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/14532/23 скасувати та ухвалити нове додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 9-В, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36549406) 22 000,00 грн (двадцять дві тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видачу наказу на виконання наданої постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/14532/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2024.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова