ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2024 р. Справа №921/808/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Б. Малех

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-ОІЛ" б/н від 10.04.2024 року (вх. № 01-05/1084/24 від 15.04.2024 року)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року (суддя Я.Я. Боровець; повний текст ухвали складено 14.03.2024 року)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна" (вх.№ 1995 від 11.03.2024 року) про забезпечення позову

у справі № 921/808/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна" (надалі ТзОВ "ФА Інтертрейдінг Україна")

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграртехнобуд" (надалі ТзОВ "Аграртехнобуд")

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Словацький центр"(надалі ТзОВ "Словацький центр")

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-консалтингова компанія "Фортінвест" (надалі ТзОВ "ІКК "Фортінвест")

до відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-ОІЛ" (надалі ТзОВ "ЛАН-ОІЛ")

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Легка О.Ю. адвокат (ордер серії АІ №1606248 від 06.05.2024 року);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від відповідача-4: Мілян Р.З. адвокат (довіреність № 20-05-24/1 від 20.05.2024 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

06.12.2023 ТзОВ "ФА Інтертрейдінг Україна" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до ТзОВ "Аграртехнобуд", ТзОВ "Словацький центр", ТзОВ "ІКК "Фортінвест", ТзОВ "ЛАН-ОІЛ" про: визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації прав власності за відповідачами на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., Лановецький район, м. Ланівці, вул. Вишнівецька, 35 та розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:001:0568; :02:001:1007 (з врахуванням заяви про зміну предмета позову та залучення у справі співвідповідача).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням господарського суду Черкаської області від 20.07.2020 року у справі № 925/684/20 було стягнуто з ТзОВ "Аграртехнобуд" (відповідач-1 у даній справі) на користь ТзОВ "ФА Інтертрейдінг Україна" 257778,79 грн. основного боргу, 15657,12 грн. інфляційних втрат, 46105,73 грн. пені, 11330,18 грн. 3% річних. Однак, ТзОВ "Аграртехнобуд" (відповідач-1 у даній справі) в добровільному порядку вказану заборгованість не сплатило. 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. відкрив виконавче провадження ВП № 68367756 щодо примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 року № 925/684/20. За повідомленням приватного виконаця в ході виконавчого провадження йому не вдалося виявити розшукуване майно боржника ТзОВ "Аграртехнобуд". Водночас, із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу стало відомо, що за ТзОВ "Аграртехнобуд" у 2019 році було зареєстровано нерухоме майно за адресою: Тернопільська обл., Лановецький район, м. Ланівці, вул. Вишнівецька, 35. Однак, вказане майно, на яке можна було звернути стягнення, ТзОВ "Аграртехнобуд" відчужило на користь ТзОВ «Словацький центр» (відповідач-2 у даній справі), який відчужив його на користь ТзОВ "ІКК "Фортінвест" (відповідач-3 у даній справі), який в свою чергу відчужив майно на користь ТзОВ "ЛАН-ОІЛ" (відповідач-4 у даній справі) на підставі спірних договорів купівлі-продажу. На переконання позивача, ТзОВ "Аграртехнобуд" (відповідач-1 у даній справі) після виникнення зобов`язання перед ТзОВ "ФА Інтертрейдінг Україна" відчужило майно, на яке можливе звернення стягнення, з метою уникнення відповідальності.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

11.03.2024 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову за № 1995, в якій просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони віджувати нерухоме майно будівлю контори заводу 2-х поверхову, площею 811,9 кв.м, зазначену у плані під літерою "А", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 238; нежитлову будівлю, адміністративний будинок площею 2240,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38; нежитлову будівлю, будівлю складу насіння, площею 777,40 кв.м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., Лановецький район, м. Ланівці, вул. Вишнівецька, 35 та розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0568, загальною площею 45,5948 га.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення виконання судового рішення через недобросовісну поведінку відповідачів чи вчинення недобросовісних дій із відповідним майном. На думку заявника, вжиття заходів забезпечення позову дозволить уникнути відчуження спірного майна на користь третіх осіб до вирішення справи судом.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23 частково задоволено заяву ТзОВ "ФА Інтертрейдінг Україна" про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна будівлі контори заводу 2-х поверхова, площею 811,9 кв.м, зазначена у плані під літерою "А", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 238; нежитлової будівлі, адміністративний будинок площею 2240,10 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38; нежитлової будівлі, будівля складу насіння площею 777,40 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 38, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Ланівці, вул. Вишнівецька, 35 та розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0568, загальною площею 45,5948 га, до набрання судового рішення законної сили у справі №921/808/23. Відмовлено в решті вимог заяви.

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, предмету спору та обставин справи, існує вірогідність того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок незаконних дій відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомого майна на користь інших осіб чи здійснення дій, пов`язаних із переоформленням права власності на таке майно. При цьому можливість відповідачів в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у їх власності, є беззаперечною, що може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Враховуючи зазначене, на думку суду, існує реальна загроза того, що внаслідок здійснення відповідачами відповідних дій, можуть бути порушені права позивача відносно спірного майна, у разі встановлення судом їх наявності та задоволення позову, для відновлення яких потрібно буде додати значних зусиль, при цьому позивач не зможе захистити їх в межах одного судового провадження без подання нових позовів. Одночасно суд залишив без задоволення вимгу заявника про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, вказавши таке. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач-4 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її безпідставною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу, що нерухоме майно, щодо якого судом вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо його відчуження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 921/808/23, є приватною власністю ТзОВ "ЛАН-ОІЛ". Право власності Товариства на спірне нерухоме майно зареєстроване у порядку, встановленому чинним законодавством. Зазначає, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений 22.12.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстровано в реєстрі за №1989, відповідно до якого Товариство набуло у власність нерухоме майно, будівлю контори заводу 2-х поверхову, площею 811,9 кв.м, контора зазначена у плані під літ. «А», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 238, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., Лановецький район, м. Ланівці, вул. Вишнівецька, 35, не було відомо про відкриття провадження у справі № 921/808/23, тому відчуження даного нерухомого майна відповідачем-3 не вважається таким, що вчинене після відкриття провадження у справі. Стверджує, що всупереч вимогам ч.2 ст. 136 ГПК України, суд першої інстанції не обгрунтував, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у справі № 921/808/23 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Саме лише посилання на існування вірогідності того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, не може бути підставою для забезпечення позову. Зауважує, що суд першої інстанції не навів жодного доказу вчинення Товариством, як власником нерухомого майна, дій спрямованих на відчуження цього майна. Покликається на те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами. Зважаючи на те, що позовні вимоги у даній справі не мають майнового характеру, не стосуються стягнення грошових коштів та безпосереднього повернення/витребування майна на користь позивача, суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову та характером позовних вимог. Вважає, що внаслідок постановлення оскарженої ухвали, всупереч ч.1 ст.321 ЦК України, протиправно обмежено право власності Товариства на нерухоме майно. Просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23 та прийняти нове рішення, яким в повному обсязі відмовити позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною. Зокрема зазначає, що, враховуючи предмет позову, а саме визнання договорів купівлі-продажу недійсними, а також підстави позову укладення відповідачами фраудиторних правочинів, вчинених з метою уникнення звернення стягнення на спірне майно, Товариство вважає, що відповідачі під час розгляду справи можуть продовжувати укладати договори для уникнення виконання в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову. Покликається на те, що спірні заходи забезпечення позову жодним чином не порушують право вланості та користування скаржника, а спрямовані виключно на заборону відчуження нерухомого майна третім особам та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується роозгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23, апеляційну скаргу ТзОВ "ЛАН-ОІЛ" без задоволення.

Відповідачі-1, 2 не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача-4 підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржену ухвалу суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі-1, 2, 3 не делегували своїх представників в судове засідання.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідачі-1, 2, 3 з датою, часом та місцем розгляду справи №921/808/23, суд встановив таке.

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 року про відкладення розгляду справи №921/808/23 на 10.06.2024 року о 10 год. 00 хв. доставлено 04.06.2024 року до електронних кабінетів відповідачів-2, 3 що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

Також вказану ухвалу суду апеляційної інстанції 04.06.2024 року надіслано відповідачу-1 рекомендованим поштовим відправленням на адресу, повідомлену в позовній заяві та в апеляційній скарзі.

При цьому, ухвала Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, тобто є загальнодоступною.

Учасники справи не позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух справи завдяки відкритому безоплатному цілодобовому доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатися наданими їм процесуальними правами та зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 217 ТзОВ "Аграртехнобуд" 28.05.2024 року вручено ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 року, тобто відповідачу-1 відомо про наявність даного апеляційного провадження.

Вищенаведеним підтверджується, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення відповідачів-1, 2, 3 про дату, час та місце розгляду справи №921/808/23.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, передбачений ч. 2 ст. 273 ГПК України, а також те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін у справі, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності відповідачів-1, 2, 3.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; Пункт 3 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; Пункт 7 частини першої статті 137 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання/невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При цьому важливим є те, що обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, для забезпечення позову необхідною є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

При цьому в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову має бути мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 754/5683/22 висловлено таку правову позицію.

При застосуванні приписів статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду заяв про забезпечення позову оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову суд здійснює у кожній конкретній справі, з урахуванням поданих заявником доказів, доводів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

З аналізу вищезазначених процесуальних норм, судової практики Верховного Суду щодо їх застосування, матеріалів оскарження ухвали суду першої інстанції від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23 вбачається, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заборона вчиняти дії щодо відчуження спірного нерухомого майна є обґрунтованим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову із предметом та підставами позовних вимог у цій справі.

Як зазначено вище, у справі № 921/808/23 заявник обгрунтовує свої вимоги тим, що рішенням господарського суду Черкаської області від 20.07.2020 року у справі №925/684/20 було стягнуто з ТзОВ "Аграртехнобуд" (відповідач-1 у даній справі) на користь ТзОВ "ФА Інтертрейдінг Україна" (заявник у даній справі) 257778,79 грн. основного боргу, 15657,12 грн. інфляційних втрат, 46105,73 грн. пені, 11330,18 грн. 3% річних, яку ТзОВ "Аграртехнобуд" (відповідач-1 у даній справі) в добровільному порядку не сплатило, у зв`язку з чим 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. було відкрито виконавче провадження ВП №68367756 щодо примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 року № 925/684/20.

ТОВ «ФА «Інтертрейдінг Україна» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову у справі № 921/808/23 11.03.2024 року, надавши інформаційну довідку про виконавче провадження ВП № 68367756, датовану 05.12.2023 року, тобто за три з лишнім місяці до дати звернення з відповідною заявою.

Зі змісту вказаної інформаційної довідки вбачається, що 25.01.2022 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та звернення стягнення на майно боржника, зокрема сільськогосподарську техніку: Візок для перевезення жатки, марка DEUTZ-FAHR TABLE TROLLEY 5,4-7,2 m, заводський номер НОМЕР_1 , 2018 р.в.; Жатка зернова, марка DEUTZ-FAHR TABLE 7,2 m, заводський номер , 2018 р.в., з метою забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до наявної у справі копії листа приватного виконаця №9264 від 24.11.2023, адресованого ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна», в ході примусового виконання виконавчого провадження № 68367756 боржник ТзОВ "Аграртехнобуд" не повідомив про місцезнаходження відповідного майна, а в ході виконавчого провадження не вдалося його виявити.

Водночас, у матеріалах оскарження ухвали від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23 відсутні будь-які докази про те, на якій стадії перебувало вищевказане виконавче провадження на час подання заяви про забезпечення позову, як і на час постановлення оскарженої ухвали суду у цій справі, що не дає можливості суду встановити обставини стосовно можливого повного (або часткового) виконання боржником наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 року № 925/684/20.

Як видно зі змісту наявної у справі копії (а.с.44-48 матеріалів оскарження), договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.07.2019 року був укладений між ТОВ «Аграртехнобуд» (продавець) та ТОВ «Словацький центр» (покупець) за понад один рік до дня ухвалення судового рішення та видачі наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 у справі № 925/684/20 і більш, ніж за два з половиною роки до дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 68367756 від 25.01.2022 року, з чого можна виснувати, що на той час боржник ТОВ «Аграртехнобуд» уже не був власником нерухомого майна за адресою: Тернопільська обл., м. Ланівці, вул. Вишнівецька, 35, на яке заявник просить звернути стягнення у даній справі.

З наведеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна та погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «ЛАН-ОІЛ» (відповідача-4) про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги у даній справі не стосуються стягнення грошових коштів та безпосереднього повернення/витребування майна на користь позивача. Суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову та характером спірних правовідносин. Внаслідок постановлення оскарженої ухвали, всупереч ч.1 ст. 321 ЦК України, було обмежено право власності ТОВ «ЛАН-ОІЛ» на нерухоме майно, при тому, що це товариство не є боржником у виконавчому провадженні ВП № 68367756 по виконанню наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 року №925/684/20.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимоги заявника щодо застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно з підстав, зазначених в оскарженій ухвалі.

У цій частині ухвала господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23 ніким не оскаржується.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, оскільки ухвала господодарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна" про забезпечення позову у справі №921/808/23 винесена з порушенням вимог статей 136, 137, 236 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування оскарженої ухвали в зазначеній частині та прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судові витрати

Судові витрати пов`язані з розглядом заяви про забезпечення позову та з розглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 136-140, 197, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-ОІЛ" б/н від 10.04.2024 року (вх. № 01-05/1084/24 від 15.04.2024 року) задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року скасувати в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна" про забезпечення позову у справі №921/808/23. Прийняти в цій частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна" (вх. № 1995 від 11.03.2024 року) про забезпечення позову у справі №921/808/23.

В іншій частині ухвалу господарського суду Тернопільської області від 14.03.2024 року у справі №921/808/23 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-ОІЛ" (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15А, ) 3028,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Матеріали оскарження ухвали від 14.03.2024 року у справі № 921/808/23 повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех

Суддя І.Ю. Панова