У Х В А Л А

12 червня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1008/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянув матеріали заяви боржника - фізичної особи - підприємця Сахна Володимира Степановича про відстрочення виконання судового рішення від 18.10.2023 у справі

за позовом (стягувач): UAB "AKR Trading", вул. Жемайтес, 21-101, м. Вільнюс, Литва, 03118; e-mail: ;

до відповідача (боржник): фізичної особи - підприємця Сахна Володимира Степановича;

АДРЕСА_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

предмет спору: про стягнення 72928,10 євро

за участю повноважних представників сторін:

від заявника (боржника): Сахно В.С. - особисто;

Каляєв В.В. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1213991, виданий 03.08.2023.

від стягувача: Пода В.В. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СВ № 1062141, виданий 21.08.2023.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2023 позов у даній справі задоволений частково, до стягнення з фізичної особи - підприємця Сахна Володимира Степановича на користь UAB "AKR Trading" присуджено 35186,29 євро суми попередньої оплати, 12124,09 євро штрафних санкцій та 28282,83 грн судового збору.

Судове рішення оскаржене до суду апеляційної інстанції.

25.04.2024, до Господарського суду Чернігівської області, від ФОП Сахна В.С. надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення від 18.10.2023 строком на один рік. Мотивована тим, що на його звернення до АТ "Райффайзен Банк" з метою купівлі валюти для її подальшого переказу стягувачу UAB "AKR Trading", Банк, листом від 23.04.2024 № Д1-2-Д1-В73/25-29-2, повідомив про неможливість вчинення банківської операції з купівлі валюти та її перерахування за кордон з огляду на діючі обмеження, запроваджені постановою НБУ від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", в силу яких суб`єкти господарювання не мають можливості звертатись із дорученнями на придбання іноземної валюти для виконання судових рішень в валюті, а також ініціювати переказ такої валюти за кордон на банківські реквізити кредиторів-нерезидентів.

Враховуючи, що на момент звернення боржника із заявою про відстрочення виконання судового рішення матеріали даної справи направлені до Північного апеляційного господарського суду, Господарський суд Чернігівської області, ухвалою від 26.04.2024 прийняв вказану заяву ФОП Сахна В.С., вирішив призначити її розгляд після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

24.04.2024, постановою Північного апеляційного господарського суду в справі № 927/1008/23 апеляційну скаргу ФОП Сахна В.С. залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2023 - без змін.

Матеріали справи повернуті до суду першої інстанції.

Судове рішення в справі № 927/1008/23 набуло законної сили 24.04.2024.

03.06.2024, на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024, виданий наказ у справі № 927/1008/23, зі строком пред`явлення його до виконання протягом трьох років з моменту набрання судовим рішенням законної сили (по 24.04.2027).

07.06.2024, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75251214, з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2024 у справі № 927/1008/23.

Суд призначив судове засідання з розгляду заяви боржника про відстрочення виконання судового рішення на 12.06.2024, про що постановив ухвалу від 05.06.2024. Сторони завчасно повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду цієї заяви, про що свідчать наявні матеріали справи.

12.06.2024, у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а в випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За змістом статті 331 ГПК України підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача в виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан тощо.

Під відстрочкою виконання судового рішення мається на увазі відкладення чи перенесення його виконання на новий строк (більш пізніший), що встановлюється судом, за наявності виключних обставин, за результатами розгляду відповідної заяви.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони в справі про відстрочку виконання судового рішення вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача в виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави, надзвичайні події та інші обставини.

В рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка в виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує сутність права, яке захищається п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява № 22774/93, п. 74).

Відстрочення виконання судового рішення має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання судового рішення на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти баланс інтересів обох сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

В зв`язку з тим, що відстрочка виконання судового рішення продовжує період відновлення порушеного права стягувача, суди, в цілях вирішення питання про можливість надання відстрочки, а також визначення терміну відстрочення виконання судового рішення, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все в Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі та період надання відстрочки виконання судового рішення.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а в системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню в правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдане за конкретних обставин справи.

Довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю в зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми стягнення тощо.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення в виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом установлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" (заява N 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в статті 6 Конвенції.

Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти в виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції, Reports 1997-II, п. 40; рішення в справі Бурдов проти Росії, заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року в справі Ясюнієне проти Литви, заява N 41510/98).

Варто зазначити, що передбачені статтею 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених у законі умов, з урахуванням усіх обставин справи.

18.10.2023, Господарським судом Чернігівської області ухвалене рішення в справі за позовом UAB "AKR Trading" (нерезидент, країна Литва) до ФОП Сахна В.С., яким позовні вимоги задоволені частково, присуджено до стягнення на користь UAB "AKR Trading" 35186,29 євро суми попередньої оплати, 12124,09 євро штрафних санкцій та 28282,83 грн судового збору.

Судове рішення в справі № 927/1008/23, за результатами його апеляційного перегляду залишено без змін, набуло законної сили - 24.04.2024.

03.06.2024, на примусове виконання судового рішення в справі № 927/1008/23 виданий наказ та 07.06.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75251214.

Боржник клопотав відстрочити виконання судового рішення строком на один рік.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду вказує на обмеження запровадженні Національним банком України на валютному ринку на період дії воєнного стану за постановою від 24.02.2022 № 18.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення ними валютного законодавства в Україні визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII.

Відповідно до п. 14 статті 7 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 № 679-XIV до функцій Національного банку України відноситься здійснення валютного регулювання, визначення порядку виконання операції в іноземній валюті, організація і здійснення валютного нагляду за уповноваженими установами.

24.02.2022, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан.

24.02.2022, постановою № 18 Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» встановлені правила роботи банків з урахуванням обмежень, визначених цієї Постановою.

За п. 12 (підпункт 4) цієї Постанови уповноваженим установам забороняється здійснювати торгівлю валютними цінностями (уключаючи операції за дорученням клієнтів), крім купівлі іноземної валюти з метою проведення валютних операцій, визначених у п. 14 цієї Постанови, крім випадків, визначених у підпунктах 2, 3, 9, 23, 23-1, 30, 40, 41, 44 п. 14 цієї Постанови, зокрема, здійснення операцій з повернення нерезиденту попередньої оплати (авансового платежу), отриманої(ого) резидентом на його поточний рахунок у банку в Україні після 23 лютого 2022 року за укладеним з нерезидентом договором з купівлі-продажу товару, у зв`язку з невиконанням резидентом зобов`язань за цим договором.

Відтак, за доводами боржника, існують незалежні від його волі обставини, за яких він позбавлений можливості, в добровільному порядку, виконати судове рішення в справі № 927/1008/23 та повернути стягувачу (нерезиденту) попередню оплату за контрактами та сплатити штрафні санкції.

Суд відхилив наведені доводи боржника як необґрунтовані, оскільки будь-які обмеження щодо проведення валютних операцій, які введені НБУ, не можуть бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язку виконати чинне судове рішення в установлений строк.

Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу в контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого в статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зауважує, що боржник, у разі наміру добровільно виконати судове рішення, не був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання перед стягувачем за рахунок власної (не купленої) валюти. Будь-які докази на підтвердження того, що боржником вчинялись дії, направлені на досягнення домовленості зі стягувачем на стадії виконання судового рішення, до матеріалів справи не надані.

Посилання боржника на те, що в зв`язку з введенням в Україні режиму воєнного стану по всій території країни валютний ринок працює в режимі обмежень відповідно до постанови НБУ №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», судом не приймаються до уваги, оскільки запровадженні НБУ обмеження, не свідчить про існування виняткових обставин, що унеможливили виконання чинного судового рішення.

Наразі відкрите виконавче провадження № 75251214 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2024 у справі № 927/1008/23.

Суд також зауважує, що заявляючи клопотання про відстрочення виконання судового рішення на один рік з моменту його ухвалення (по 18.10.2024), боржник не обґрунтовує, яким чином додатковий час змінить (покращить) ситуацію на валютному ринку та не надає будь-яких гарантій для стягувача на майбутнє.

Вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду.

На державу покладене позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка в виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви боржника та відстрочення виконання судового рішення на один рік.

Керуючись статтями 42, 46, 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви фізичної особи - підприємця Сахна Володимира Степановича (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відстроченні виконання судового рішення в справі № 927/1008/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строк, установлений частиною 1 статті 256 ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 12.06.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А. В. Романенко