ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1496/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: позивача - адвоката Прилєпова О.А., відповідача - не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про стягнення 20924972 грн. 28 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (далі відповідач) про стягнення на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору № 0530-01041 від 09.05.2019, далі договір № 0530-01041 від 09.05.201) року 4965894 грн. 58 коп. боргу, 10555 грн. 79 коп. 3% річних, 12842 грн. 87 коп. пені, що разом становить 4989293 грн. 24 коп. та відшкодування судових витрат.

Позову мотивовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за укладеним сторонами договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0530-01041 від 09.05.2019 року щодо оплати переданої електричної енергії для врегулювання небалансів у вересні 2023 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 08.11.2023 року, 22.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1496/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 14.12.2023 року; забезпечено проведення судового засідання у справі для представника позивача адвоката Прилєпова О.А. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його заявою вх. 19354/23 від 21.11.2023 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 30.11.2023 року відзив на позовну заяву (вх. № 19911/23, а.с. 92-99), в якому заперечував проти позову повністю з мотивів необґрунтованості, безпідставності і недоведеності позовних вимог, а саме:

позивач невірно тлумачить умови укладеного ними договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0530-01041 від 09.05.2019 року щодо строків оплати за небаланси електричної енергії;

позивачем не надано належних доказів на підтвердження відправлення ним і отримання відповідачем рахунків на оплату договірних послуг за вересень 2023 року;

відповідач рахунки на оплату спірних договірних послуг за вересень 2023 року не отримував, тому з урахуванням наведених вище позицій, у відповідача відсутнє прострочення спірного зобов`язання, а вимога позивача про стягнення основного боргу і нарахованих на нього сум пені, інфляційних втрат і 3% річних є безпідставною;

крім того, спірні господарські відносини між сторонами склалися відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», сторони є учасниками ринку електричної енергії, на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування нарахування і стягнення пені за прострочення грошових зобов`язань учасниками ринку електричної енергії зупинено Регулятором.

Представник позивача подав суду через систему «Електронний суд»:

14.12.2023 року відповідь на відзив (вх. №20890/23, а.с. 107-109), в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, наполягав на задоволенні позову з наведених у ньому підстав і розмірі;

09.01.2024 року заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 420/24, а.с. 119-120), в якій у зв`язку з виникненням додаткових періодів заборгованості за жовтень і листопад 2023 року, додатково просив стягнути з відповідача на свою користь, на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0530-01041 від 09.05.2019 року, 15788508, 34 грн. основного боргу, 51367,51 грн. 3% річних, 33328,19 грн. інфляційних втрат, 62485,00 грн. пені, а остаточно - 20754402 грн. 92 коп. боргу, 61913 грн. 30 коп. 3% річних, 33328 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 75327 грн. 87 коп. пені, що разом становить 20924972 грн. 28 коп. та відшкодувати понесені судові витрати.

В підготовчих засіданнях 14.12.2023 року, 15.02.2024 року прийнято до провадження заяву позивача про фактичну зміну предмету позову (протокольною ухвалою від 15.02.2024 року), оголошено перерву до 14.03.2024 року, забезпечено участь в підготовчому засіданні для адвоката Прилєпова О.А. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів.

Відповідач в особі представника через систему «Електронний суд» подав заперечення на заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх. № 4384/24, а.с. 158-161), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, судові витрати покласти на позивача.

Ухвалами суду від 14.03.2024 року, 09.04.2024 року підготовче провадження у справі № 925/1496/23 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті, який за клопотання відповідача відкладено на 18.04.2024 року.

Відповідач явку представника в судове засідання 18.04.2024 року не забезпечив, причини неявки не повідомив, належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання відповідно до даних довідки суду про доставку електронного листа з ухвалою суду від 09.04.2024 року до його електронного кабінету.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В засіданні суду 18.04.2024 року представник позивача уточнений позов з викладених у ньому підстав підтримав і просив задовольнити повністю.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» (пункт 1.1 Статуту Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»).

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» також виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п.55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до пунктів 7, 12, 46 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» балансуючий ринок електричної енергії - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії; відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів; небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про ринок електричної енергії», обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про врегулювання небалансів.

09.05.2019 року між позивачем Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», як оператором системи передачі (ОСП), та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Черкасиобленерго, як учасником ринку (СВБ), укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору №0530-01041), шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання про укладення до договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі Договір, а.с. 48, 52-59). Наказом № 58 від 27/01/2023 року затверджено умови Договору про врегулювання небалансів електричної енергії з подальшими змінами в редакції наказів НЕК "Укренерго", які розміщені на сайті позивача.

У Договорі передбачені усі його істотні умови, зокрема:

п. 1.1. - цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. На підставі цього Договору Сторона, що приєднується , набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність в якості СВБ.

п. 1.1.-1.2. Договору цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. На підставі цього Договору Сторона, що приєднується , набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність в якості СВБ;

п. 1.3. за цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи;

п. 1.4. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307;

п. 1.5. врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку;

п. 2.1. вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величини середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальних обсяг небалансів електричної енергії;

п. 2.2. порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку;

п.п.1, 2, 5 п. 3.5. СВБ зобов`язаний зокрема нести фінансову відповідальність перед ОСП за врегулювання небалансу електричної енергії, спричиненого цією СВБ або учасниками ринку, які входять до балансуючої групи СБВ; дотримуватись Правил ринку; здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небалансу електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку;

п. 4.2. - у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна Сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня;

п. 5.1. - виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору;

п. 5.6 - подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку;

п. 5.7 - якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП;

п. 5.9. ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі Акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладенням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом). Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунком ОСП відповідно до акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані заперечення щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ;

п. 9.1. договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання;

п. 10.1. - цей Договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку.

Позивач повідомленням про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії акцептував заяву відповідача - 09.05.2019 року, вказав ідентифікатор договору №0530-01041 (а.с. 49-50).

На виконання умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0530-01041 від 09.05.2019 року, для врегулювання небалансів та сплати інших платежів сторонами складено і підписано акти купівлі-продажу електричної енергії: № ВН/23/09-0530 від 30.09.2023 року, № ВН/23/10-5030 від 31.10.2023 року, № ВН/23/11-0530 від 30.11.2023 року (а.с. 70, 132зв-133, 134зв-135), якими погоджено обсяг і вартість електричної енергії для врегулювання небалансів, переданої за період з 01.09.2023 по 30.11.2023 року.

Для оплати вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, переданої за період з 01.09.2023 по 30.11.2023 року, позивачем направлено відповідачу засобами електронної пошти рахунки-фактури: № 390 від 14.09.2023 року, № 168 від 26.09.2023 року, № 167 від 05.10.2023 року, № 173 від 16.10.2023 року, № 401 від 26.10.2023 року, № 412 від 06.11.2023 року, № 412 від 15.11.2023 року, № 167 від 24.11.2023 року, № 160 від 05.12.2023 року (а.с. 63, 65, 67, 126, 127, 128, 129, 130, 131, докази направлення а.с. 64, 66, 68, 126 -131 на звороті), загальна сума за якими складає 20754402 грн. 92 коп.

За даними бухгалтерського обліку позивача зазначені вище рахунки відповідачем не сплачені (а.с. 69,137).

За розрахунком позивача, на суму основного боргу в розмірі 20754402 грн. 92 коп., за періоди прострочення сплати чергових платежів ним нараховано до сплати відповідачу 61913 грн. 30 коп. 3% річних, 33328 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 75327 грн. 87 коп. пені, що разом становить 20924972 грн. 28 коп. Вимога про їх стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні господарські правовідносини сторін виникли із договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0530-01041 від 09.05.2019 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із їх прав і зобов`язань за цим договором.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії:

учасник ринку електричної енергії - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом;

балансуючий ринок електричної енергії (далі - балансуючий ринок) - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії; відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів.

небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку;

оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

сторона, відповідальна за баланс, - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).

Статтею 4 Закону України Про ринок електричної енергії передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Договори укладаються відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Частиною п`ятою статті 70 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку.

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку.

На виконання Закону України Про ринок електричної енергії постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 307, затверджено Правила ринку (далі - Правила), що визначають порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила агрегації, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України.

Правила визначають зокрема наступне:

система управління ринком - це програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами (п.1.1.2);

за допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії (п. 1.11.1 );

АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком(п.1.11.8);

системи передачі (ОСП) забезпечує функціонування балансуючого ринку, а також здійснює купівлю-продаж небалансів електричної енергії (п.1.9.1. гл. 1.9. розділу І);

для кожного розрахункового місяця здійснюються 3 подекадні розрахунки - один для кожної декади. У контексті подекадних розрахунків АР переглядає щоденні звіти про розрахунки, видані протягом відповідного періоду, і визначає та коригує будь-які помилки в дебетуванні і кредитуванні небалансів електричної енергії. Подекадний розрахунок здійснюється не пізніше четвертого робочого дня після 11, 21 та останнього дня розрахункового місяця (п. 5.29.4. глави 5.1 Розділу V );

АР на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду (п. 7.3.1. глави 7.3 розділу VII);

оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа (п. 7.7.3.);

якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок ( п. 7.8.1);

за допомогою СУР (система управління ринком) здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами. СУР забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. ОСП в якості відповідального оператора системи управління ринком вибирає, встановлює, експлуатує і підтримує систему відповідно до положень цих Правил. Система управління ринком повинна повністю відповідати операціям, передбаченим цими Правилами. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку відповідно до інструкції з користування системою управління ринком (п. п. 1.11.1., 1.11.2., 1.11.8. глави 1.11 розділу I).

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії, шляхом приєднання відповідача до типового договору врегулювання небалансів (ідентифікатор договору №0530-01041 від 09.05.2019 року), який ними виконувався.

Пунктами п.1.3, 1.4 Договору обумовлено, що сторона, відповідальна за баланс, (далі СВБ; відповідач) врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. Оператор системи передачі (далі ОСП; позивач) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №307 від 14.03.2018 року.

Також п.п.1, 2, 5 п. 3.5., 5.1. Договору визначено, що СВБ зобов`язаний зокрема нести фінансову відповідальність перед ОСП за врегулювання небалансу електричної енергії, спричиненого цією СВБ або учасниками ринку, які входять до балансуючої групи СБВ; дотримуватись Правил ринку; здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небалансу електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку. Виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

Пунктами 7.3.1., 7.7.3 Правил ринку встановлено, що АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду. Оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа.

Відповідач (СВБ) за Договором у вересні-листопаді 2023 року прийняв електричну енергію з метою врегулювання небалансів електричної енергії без зауважень, що підтверджується підписами представників відповідача на актах купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів: № ВН/23/09-0530 від 30.09.2023 року, № ВН/23/10-5030 від 31.10.2023 року, №ВН/23/11-0530 від 30.11.2023 року.

Позивач (ОСП) на виконання Договору, через систему управління ринком за період вересня-листопада 2023 року виставив на оплату відповідачу (СВБ) платіжні документи -рахунки-фактури: № 390 від 14.09.2023 року, №168 від 26.09.2023 року, № 167 від 05.10.2023 року, № 173 від 16.10.2023 року, №401 від 26.10.2023 року, №412 від 06.11.2023 року, № 412 від 15.11.2023 року, № 167 від 24.11.2023 року, № 160 від 05.12.2023 року на загальну суму 20754402 грн. 92 коп. за електричну енергію з метою врегулювання небалансів електричної енергії, які відповідач отримав та з урахуванням п.п.7.3.1., 7.7.3 Правил ринку зобов`язаний був оплатити протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа, проте оплату отриманої електричної енергії відповідач не здійснив.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин сторін та аналізу приписів Правил ринку, можна узагальнити, що обов`язком щодо формування, надсилання платіжних документів та здійснення розрахунків між учасниками ринку в Системі наділений саме адміністратор розрахунків. При цьому, оплата платіжного документа на банківський рахунок АР має здійснюватись протягом двох банківських днів з дати направлення відповідного платіжного документа.

З урахуванням п. 7.7.3 глави 7.7 розділу VII Правил ринку, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати рахунку-фактури № 390 від 14.09.2023 року є таким, що настав 18.09.2023 року; рахунку-фактури №168 від 26.09.2023 року є таким, що настав 28.09.2023 року; рахунку-фактури № 167 від 05.10.2023 року є таким, що настав 09.10.2023 року; рахунку-фактури № 173 від 16.10.2023 року є таким, що настав 18.10.2023 року; рахунку-фактури №401 від 26.10.2023 року є таким, що настав 30.10.2023 року; рахунку-фактури №412 від 06.11.2023 року є таким, що настав 08.11.2023 року; рахунку-фактури № 412 від 15.11.2023 року є таким, що настав 20.11.2023 року; рахунку-фактури № 167 від 24.11.2023 року є таким, що настав 28.11.2023 року, рахунку-фактури № 160 від 05.12.2023 року є таким, що настав 07.12.2023 року.

Доказів в підтвердження оплати боргу у розмірі 2078696 грн. 80 коп. відповідач не надав, як і передбачених пунктом 5.7 Договору заперечень щодо вказаних рахунків.

Твердження відповідача про неотримання ним вищевказаних рахунків, як підстави відсутності зобов`язань з їх оплати у вказані строки суд оцінює критично з урахуванням норм Договору, Правил ринку, відповідача як учасника ринку та погодження, підписання ним актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів: № ВН/23/09-0530 від 30.09.2023 року, № ВН/23/10-5030 від 31.10.2023 року, №ВН/23/11-0530 від 30.11.2023 року за спірний період. Всі інші доводи відповідача, судом розглянуті та відхилені як такі, що не впливають на результат вирішення даного спору.

Заборгованість зі сплати вартості поставленої електричної енергії з метою врегулювання небалансів у вересні-листопаді 2023 року у розмірі 2078696 грн. 80 коп., підтверджена позивачем належними і допустимими доказами, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача, на підставі п. 4.2 Договору - 75327 грн. 87 коп. пені та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 61913 грн. 30 коп. 3% річних, 33328 грн.19 коп. інфляційних втрат, а саме за рахунками-фактури:

№ 390 від 14.09.2023 року 4251 грн. 33 коп. 3% річних нарахованих за період з 19.09.2023 року по 25.10.2023 року; 5172 грн. 45 коп. пені нарахованої за період з 19.09.2023 року по 25.10.2023 року;

№168 від 26.09.2023 року 3957 грн. 66 коп. 3% річних нарахованих за період з 29.09.2023 року по 25.10.2023 року; 4815 грн. 15 коп. пені нарахованої за період з 29.09.2023 року по 25.10.2023 року;

№ 167 від 05.10.2023 року 2346грн. 80 коп. 3% річних нарахованих за період з 10.10.2023 року по 25.10.2023 року; 2855грн. 27 коп. пені нарахованої за період з 10.10.2023 року по 25.10.2023 року;

№ 173 від 16.10.2023 року 8458грн. 28 коп. 3% річних нарахованих за період з 19.10.2023 року по 27.12.2023 року;7350 грн. 65 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 19.10.2023 року по 27.12.2023 року; 10290грн. 91 коп. пені нарахованої за період з 19.10.2023 року по 27.12.2023 року;

№401 від 26.10.2023 року 13983 грн. 37 коп. 3% річних нарахованих за період з 31.10.2023 року по 27.12.2023 року;14666 грн. 47 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 31.10.2023 року по 27.12.2023 року; 17013грн. 11 коп. пені нарахованої за період з 31.10.2023 року по 27.12.2023 року;

№412 від 06.11.2023 року - 9110 грн. 83 коп. 3% річних нарахованих за період з 09.11.2023 року по 27.12.2023 року; 11311 грн. 07 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 09.11.2023 року по 27.12.2023 року; 11084 грн. 84 коп. пені нарахованої за період з 09.11.2023 року по 27.12.2023 року;

№ 412 від 15.11.2023 року - 4794 грн. 85 коп. 3% річних нарахованих за період з 21.11.2023 року по 27.12.2023 року; 5833грн. 74 коп. пені нарахованої за період з 21.11.2023 року по 27.12.2023 року;

№ 167 від 24.11.2023 року - 8395 грн. 48 коп. 3% річних нарахованих за період з 29.11.2023 року по 27.12.2023 року; 10214 грн. 51 коп. пені нарахованої за період з 29.11.2023 року по 27.12.2023 року;

№ 160 від 05.12.2023 року -6614 грн. 70 коп. 3% річних нарахованих за період з 08.12.2023 року по 27.12.2023 року; 8047 грн. 89 коп. пені нарахованої за період з 08.12.2023 року по 27.12.2023 року.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум 3% річних, інфляційних втрат суд керується приписами статей 536, 625 ЦК України, їх розрахунок позивачем методологічно і арифметично проведено правильно, тому вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна Сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нормами ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1, 2 ст. 547 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 551 ч. 2 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 231 ч. 4 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Разом з тим, відповідно до статей 1, та 17 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України; Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 6 Закону України Про ринок електричної енергії до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку на добу наперед та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до законів України Про ринок електричної енергії, Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022, Національною комісією прийнято постанову №332 від 25.02.2022 Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду.

Пунктом 5 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП №333 від 27.02.2022, було передбачено: Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії.

У подальшому, пункти 1-12 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 замінено новим пунктом 1 в редакції постанови НКРЕКП № 413 від 26.04.2022, підпунктом 16 якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано такі настанови, зокрема: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, між учасниками ринку електричної енергії.

З аналізу наведеного слідує, що після прийняття постанови НКРЕКП № 413 від 26.04.2022 положення постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії на відповідний період, з огляду на вжите Регулятором словосполучення надати настанови замість рекомендувати втратили свій рекомендаційний характер. Відповідно, вказані приписи Регулятора слід тлумачити як вказівку цим учасникам діяти певним чином.

На підтвердження цієї позиції також і висновки Верховного Суду, які викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.05.2023 у справі № 914/2453/21, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, в яких Верховний Суд за наявності такого ж ужитого Регулятором формулювання надати настанови у поєднанні з наступними після нього словосполученнями дійшов висновку, що 08.04.2020 НКРЕКП прийнято обов`язкове до виконання учасниками ринку рішення, яке оформлене постановою № 766 Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), про незастосування ОСП до електропостачальників заходів, передбачених, зокрема пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, тобто щодо нарахування пені та стягнення штрафу. Зокрема, як зазначив Верховний Суд, пункт 2 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 (у редакції постанови НКРЕКП від 30.04.2020 № 905) містить імперативну заборону застосовувати до електропостачальників заходи щодо нарахування пені та штрафу, що слідує із формулювання норми: ОСП не застосовувати…. Водночас у пункті 4 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 №766 (у редакції постанови НКРЕКП від 30.04.2020 № 905) закріплено диспозитивне положення стосовно можливості ОСП не застосовувати до Операторів систем розподілу заходів щодо нарахування пені та штрафу, що слідує з формулювання норми: ОСП дозволити не застосовувати.

З урахуванням вищенаведеного підходу та змісту постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 (зі змінами), настанова зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, які передбачені договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, між учасниками ринку електричної енергії, є не диспозитивною порадою, а імперативною вказівкою.

У статті 3 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Отже, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 року у справі № 922/1948/22 дійшов висновку, що НКРЕКП як Регулятор прийняв постанову № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень. Тому має застосовуватись, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, між учасниками ринку електричної енергії, на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Також судом враховані правові позиції Верховного Суду, які викладені в постановах від 19.08.2022 року у справі № 912/1941/21, від 25.01.2022 року у справі № 911/782/21, в яких зазначено, зокрема, що положення постанови НКРЕКП підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно саме до статті 6 Закону України Про ринок електричної енергії.

Суд звертає увагу й на те, що положення постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 року (зі змінами) тимчасово зупиняють нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, між учасниками ринку електричної енергії (подібна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21).

Судом враховується, що 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року було введено воєнний стан в Україні, який наразі триває.

Як слідує з матеріалів справи, спірні господарські правовідносини між сторонами склалися відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, як між учасниками ринку електричної енергії, у зв`язку з чим постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) підлягає застосуванню до спірних правовідносин у частині заявленої до стягнення пені, як нарахована за період триваючого воєнного стану.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 року у справі № 922/1948/22.

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручи до уваги вищевикладене, суд погоджується із доводами відповідача та відмовляє у вимозі про стягнення пені у період дії воєнного стану, який включає спірний період.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, умов Договору та наведених норм законодавства суд спірні вимоги позивача про стягнення 20754402 грн. 92 коп. боргу, 61913 грн. 30 коп. 3% річних, 33328 грн.19 коп. інфляційних втрат за відповідний період прострочення сплати основної заборгованості вважає обґрунтованими і позов задовольняє частково. В стягненні 75327 грн. 87 коп. пені слід відмовити.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 312744 грн.66 коп.

Враховуючи сплату позивачем судового збору у розмірі 74839 грн. 40 коп. в більшому розмірі, ніж встановлено законом, приписи п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України Про судовий збір, поданим позивачем клопотанням про повернення судового збору, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 129, ст. 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України Про судовий збір господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», ідентифікаційний код юридичної особи 22800735, місцезнаходження: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285, на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», ідентифікаційний код юридичної особи 00100227, місцезнаходження: 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25 - 20754402 грн. 92 коп. боргу, 61913 грн. 30 коп. 3% річних, 33328 грн.19 коп. інфляційних втрат, 312744 грн.66 коп. судового збору.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення 75327 грн. 87 коп. пені - відмовити.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго», ідентифікаційний код юридичної особи 00100227, місцезнаходження: 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25 з Державного бюджету України 74839 (сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дев`ять) грн. 40 коп. судового збору, надміру сплаченого за платіжною інструкцією № В-7523 від 27.10.2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.06.2024 року

Суддя Грачов В.М.