РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2024Справа № 910/2556/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Літвінової М.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/2556/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ ШОВКОВИЙ КОМБІНАТ" (ПрАТ "КШК") (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 60)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" (ТОВ "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ") (50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Отто Брозовського, будинок 70, приміщення 41)

про стягнення 981 617,49 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСЬКИЙ ШОВКОВИЙ КОМБІНАТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" про стягнення 981 617,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань за договором оренди № 01-05/23-1 на оренду нежитлового приміщення від 01.06.2023, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01.07.2023 по 05.01.2024 у розмірі 516 990,76 грн, пеню у розмірі 49 076,90 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 598,09 грн, 3% річних у розмірі 4 571,58 грн та штраф у розмірі 220 617,49 грн, а також неустойку у розмірі подвійної орендної плати на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 05.02.2024 по 29.02.2024 у сумі 182 338,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/2556/24, розгляд справи визначено здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов у порядку ст. 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.03.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута відділом поштового зв`язку до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.03.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 року між ПрАТ «Київський шовковий комбінат» (Орендодавець) та ТОВ «Колайдер Поділ» (Орендар) був укладений Договір оренди № 01-05/23-1 на оренду нежитлового приміщення (далі Договір), пунктом 1.1 якого погоджено, що орендодавець передає, а орендар для здійснення власної господарської діяльності, за плату і на певний строк приймає у користування майно.

Пунктом п. 1.2 Договору визначено майно, що є об`єктом оренди згідно цього договору, а саме:

Приміщення-1, площею 695,05 кв.м, літера «ХVІІ»,

Приміщення-2, площею 147,26 кв.м, літера «ХVІІ»,

Відкритий майданчик-1 площею 1061,1 кв.м., прилегла територія до літера «ХVІІ»,

Відкритий майданчик-2 площею 581,28 кв.м, прилегла територія до літера «ХVІІ»,

загальною площею 2484,71 кв.м, що розташоване за адресою: м Київ, вул. Кирилівська, 60, і належить орендодавцю на праві власності.

Орендар набуває приміщення у тимчасове платне користування з 01.06.2023. Передача приміщень оформляється актом прийому передачі (п. 2.1 Договору).

Повернення орендарем приміщень орендодавцю здійснюється після припинення дії цього Договору та оформляється актом передачі приймання, який складається у довільній формі і підписується повноважними представниками сторін Договору (п. 2.4 Договору).

У п. 3.1 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати у період з 01.06.2023 по 30.06.2023 становить: загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 31 726,92 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

Згідно з пп. 3.1.1 Договору розмір орендної плати у період з 01.07.2023 по 31.07.2023 становить: загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 52 878,2 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

Відповідно до пп. 3.1.2 Договору розмір орендної плати у період з 01.08.2023 по 31.08.2023 становить: загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 74 029,48 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

Згідно з пп. 3.1.3 Договору розмір орендної ставки, починаючи з 01.09.2023 становить:

- приміщення №1 100,00 грн за кв.м.

- приміщення №2 30,00 грн. за кв.м.

- відкритий майданчик №1 30,00 грн. за кв.м.

- відкритий майданчик №2 безоплатне користування за умови, якщо буде використовуватися як транзитна зона для відвідувачів Орендаря.

Загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 105 756,40 грн, в т.ч. 20% ПДВ.

У п. 3.2 Договору зазначено, що протягом 7 (семи) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкту оренди Орендар зобов`язується сплати Орендодавцю орендну плату за останній календарний місяць оренди в сумі 105 756,40 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

У п. 3.3 Договору сторони погодили, що Орендна плата сплачується Орендарем щомісяця до першого числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 3.5 Договору на підставі виставлених рахунків Орендар

відшкодовує Орендодавцю вартість фактично спожитих комунальних послуг (послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вартість спожитої електроенергії та інші) у період фактичного споживання цих послуг до 15 числа місяця споживання цих послуг Орендарем.

Умовами п. 3.9 Договору передбачено, що Орендар самостійно отримує від Орендодавця рахунки на сплату орендної плати, комунальних послуг та Експлуатаційних витрат.

У розділі 4 Договору сторони визначили обов`язки Орендаря, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, відшкодовувати спожиті комунальні послуги, компенсувати витрати на обслуговування та експлуатацію та пеню у разі прострочення сплати вищевказаних платежів у цьому договорі (п. 4.2 Договору).

У п. 7.3 Договору сторони погодили право Орендодавця розірвати договір достроково в односторонньому порядку у випадку порушення Орендарем пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.8, 4.9, 4.10, 4.15, 4.20, 4.23 розділу 4 даного Договору шляхом направлення Орендарю письмового повідомлення про розірвання Договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати дострокового розірвання.

Пунктом 8.2 Договору визначена відповідальність Орендаря, зокрема:

за невнесення або несвоєчасне не внесення плати за користування Приміщеннями, передбаченої цим Договором, Орендодавець має право застосувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення такого платежу;

за прострочення внесення орендної плати понад 10 календарних днів, з Орендаря додатково стягується штраф у розмірі 50% від суми заборгованості орендної плати;

у випадку неповернення або несвоєчасного звільнення Приміщень, Орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування Приміщеннями за час прострочення. Період прийняття приміщення Орендарем 30 календарних днів без стягнення орендної плати та пені.

Наявним у матеріалах справи актом приймання передачі приміщення

від 01.06.2023, підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим їх печатками, підтверджується, що Орендодавець передав, а Орендар прийняв для здійснення власної господарської діяльності, у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 2484,71 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 60.

Звертаючись до господарського суду, ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ ШОВКОВИЙ КОМБІНАТ" зазначило, що відповідач зобов`язання з оплати за комунальні послуги виконав повністю, тоді як сплату орендної плати здійснив лише за червень 2023 року у сумі 31 726,92 грн і частково за липень 2023 року у сумі 50 000,00 грн. За період з 01.08.2023 по 05.01.2024 сплата орендних платежів відповідачем узагалі не проводилася, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у загальній сумі 516 990,76 грн.

Враховуючи тривалу систематичну несплату ТОВ "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" орендних платежів, позивачем 04.12.2023 року було направлено відповідачу лист-повідомлення про розірвання Договору оренди, у якому Орендодавець, посилаючись на п. п. 7.3, 4.2 Договору, зазначав, що Договір оренди вважатиметься припиненим (розірваним) на 31-й календарний день з дня направлення даного повідомлення Орендарю. Крім цього, наголошував на необхідності повернення орендованого приміщення Орендарем у цей же строк.

Наявною у матеріалах справи роздруківкою трекінгу відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошта" підтверджується, що вказаний лист-повідомлення було вручено відповідачу 22.01.2024.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.07.2023 по 05.01.2024 у розмірі 516 990,76 грн, пені у розмірі 49 076,90 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 598,09 грн, 3% річних у розмірі 4 571,58 грн та штрафу у розмірі 220 617,49 грн, а також неустойки у розмірі подвійної орендної плати на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 05.02.2024 по 29.02.2024 у сумі 182 338,62 грн.

Встановивши вказані обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 ЦК України, з якою кореспондується ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Статтею 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений між учасниками справи договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак підпадає під правове регулювання пар. 1 глави 58 ЦК України та пар. 5 глави 30 ГК України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Частиною 5 ст. 762 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Так, у п. 3.1 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати у період з 01.06.2023 по 30.06.2023 становить: загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 31 726,92 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

Згідно з пп. 3.1.1 Договору розмір орендної плати у період з 01.07.2023 по 31.07.2023 становить: загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 52 878,2 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

Відповідно до пп. 3.1.2 Договору розмір орендної плати у період з 01.08.2023 по 31.08.2023 становить: загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 74 029,48 грн, в т.ч. 20%ПДВ.

Згідно з пп. 3.1.3 Договору розмір орендної ставки, починаючи з 01.09.2023 становить:

- приміщення №1 100,00 грн за кв.м.

- приміщення №2 30,00 грн. за кв.м.

- відкритий майданчик №1 30,00 грн. за кв.м.

- відкритий майданчик №2 безоплатне користування за умови, якщо буде використовуватися як транзитна зона для відвідувачів Орендаря.

Загальний розмір орендної плати в місяць користування приміщеннями складає 105 756,40 грн, в т.ч. 20% ПДВ.

У п. 3.3 Договору сторони погодили, що Орендна плата сплачується Орендарем щомісяця до першого числа розрахункового місяця.

Як уже зазначалося, у силу приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. ст. 74, 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявним у матеріалах справи актом приймання передачі приміщення

від 01.06.2023, підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим їх печатками, підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 2484,71 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 60.

Отже, у відповідача виник обов`язок з внесення орендної плати протягом заявленого до стягнення періоду, строк виконання якого станом на момент розгляду даного спору по суті є таким, що настав.

Разом з тим, доказів належного виконання ТОВ "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" взятого на себе грошового зобов`язання зі сплати орендної плати у сумі 2 878,20 грн за липень 2023 року, у сумі 74 029,48 грн за серпень 2023 року, у сумах по 105 756,40 грн за вересень грудень 2023 року та у сумі 17 057,48 грн за період з 01.01 до 05.01.2024 року, як те заявлено ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ ШОВКОВИЙ КОМБІНАТ", відповідачем до матеріалів справи не надано.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 516 990,76 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, позивачем також були заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат у загальному розмірі 8 598,09 грн та 3% річних у загальному розмірі 4 571,58 грн, нарахованих за загальний період з 02.09.2023 до 23.02.2024.

Згідно з приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання відповідачем, як боржником.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд зазначає, що останній виконаний з урахуванням початкової дати виникнення заборгованості за кожним з місяців окремо, по єдину кінцеву дату нарахування 23.02.2023, є арифметично правильним, а відтак з відповідача підлягають стягненню 3% річних у загальному розмірі 4 571,58 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, так само виконаний позивачем з урахуванням початкової дати виникнення заборгованості за кожним з місяців окремо, по січень 2024 року (включно), суд дійшов висновку про його обґрунтованість, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у загальній сумі 8 598,09 грн підлягають задоволенню.

Також позивачем було заявлено до стягнення пеню у розмірі 49 076,90 грн та штраф у розмірі 220 617,49 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 наведеної норми).

Частиною 4 ст. 231 ГК України унормовано, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п. 8.2 Договору сторони, серед іншого, погодили, що за невнесення або несвоєчасне не внесення плати за користування Приміщеннями, передбаченої цим Договором, Орендодавець має право застосувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення такого платежу.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 названого Кодексу).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що останній виконаний з урахуванням початкової дати виникнення заборгованості за кожним з місяців окремо, по єдину кінцеву дату нарахування 23.02.2023, котра не суперечить приписам ч. 6 ст. 232 ГК України, є арифметично правильним, а відтак з відповідача підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 49 076,90 грн.

Крім цього, у п. 8.2 Договору сторони також погодили, що за прострочення внесення орендної плати понад 10 календарних днів, з Орендаря додатково стягується штраф у розмірі 50% від суми заборгованості орендної плати.

Враховуючи, що матеріали справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання понад 10 календарних днів, вимога про стягнення штрафу у розмірі 220 617,49 грн, заявленому згідно розрахунку позивача, є такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України у сумі 182 338,62 грн, нарахованої за період з 05.02.2024 по 29.02.2024, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, наведеною нормою передбачено спеціальний порядок розірвання договору найму шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього. Підставою для такої відмови є порушення договору з боку наймача у вигляді невнесення ним плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. А наслідком - припинення договору в момент отримання повідомлення наймачем.

Односторонню відмову від договору найму слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Одностороння відмова від договору здійснюється наймодавцем без звернення до суду та згоди наймача не потребує, будучи розрахованою лише на її сприйняття останнім.

Враховуючи зазначене, аби відмова від договору вважалася такою, що відбулася, наймодавцю достатньо направити наймачу письмову заяву (лист, повідомлення) відповідного змісту, надавши суду докази такого направлення та її отримання наймачем.

Як уже зазначалося, у п. 7.3 Договору сторони закріпили право Орендодавця розірвати договір достроково в односторонньому порядку у випадку порушення Орендарем, зокрема, п. 4.2 розділу 4 даного Договору шляхом направлення Орендарю письмового повідомлення про розірвання Договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати дострокового розірвання.

Положеннями ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Неустойка, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку неповернення або несвоєчасного звільнення Приміщень, Орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування Приміщеннями за час прострочення. Період прийняття приміщення Орендарем 30 календарних днів без стягнення орендної плати та пені.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується факт тривалої, понад 5 місяців несплати ТОВ "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" орендних платежів.

Враховуючи наведену обставину, 04.12.2023 року позивачем було направлено відповідачу лист-повідомлення про розірвання Договору оренди. У вказаному листі з посиланням на п.п. 7.3, 4.2 Договору позивач зазначав, що Договір оренди вважається припиненим (розірваним) на 31-й календарний день з дня направлення даного повідомлення і наголошував на необхідності повернення орендованого приміщення орендодавцю у це й же строк.

Разом з тим, наявною у матеріалах справи роздруківкою трекінгу відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошта" підтверджується, що вказаний лист-повідомлення було вручено відповідачу лише 22.01.2024.

Таким чином, на переконання суду, договір оренди є розірваним саме з 22.01.2024, а не з 05.01.2024, як про те зазначає позивач, адже до дати отримання вказаного листа повідомлення наймодавця відповідач, як наймач, об`єктивно був позбавлений можливості сприйняття його змісту та істотного правового наслідку, котрий породжує вчинення односторонньої відмови від договору, у вигляді розірвання останнього та пов`язаної з цим необхідності повернення орендованого приміщення.

За наведеного у відповідача виник обов`язок повернути орендоване приміщення позивачу, котрий, виходячи з п. 8.2 Договору, мав бути виконаний Орендарем протягом 30 календарних днів, тобто до 21.02.2024.

Разом з тим, акту передачі-приймання Орендарем Орендодавцю орендованого приміщення матеріали справи не містять.

За означеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявленої вимоги та стягнення з відповідача неустойки, нарахованої відповідно до положень ч. 2 ст. 785 ЦК України, за несвоєчасне повернення орендованого за Договором приміщення за період, починаючи з 22.02.2024 по 29.02.2024 (8 днів), у сумі 58 348,36 грн.

За таких обставин суд зазначає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ ШОВКОВИЙ КОМБІНАТ" підлягають задоволенню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" заборгованості з орендної плати у розмірі 516 990,76 грн, пені у розмірі 49 076,90 грн, інфляційних втрат у розмірі 8 598,09 грн, 3% річних у розмірі 4 571,58 грн, штрафу у розмірі 220 617,49 грн, а також неустойки у розмірі подвійної орендної плати у сумі 58 348,36 грн. У решті позову слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору у силу ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 129, 232, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛАЙДЕР ПОДІЛ" на користь Приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ ШОВКОВИЙ КОМБІНАТ" 516 990 (п`ятсот шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 76 коп заборгованості, 49 076 (сорок дев`ять тисяч сімдесят шість) грн 90 коп пені, 8 598 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім ) грн 09 коп інфляційних втрат, 4 571 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят одну) грн 58 коп 3% річних, 220 617 (двісті двадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн 49 коп штрафу, 58 348 (п`ятдесят вісім тисяч триста сорок вісім) грн 36 коп неустойки, а також 12 864 (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 41 коп витрат по сплаті судового збору.

3. У іншій частині у позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.06.2024.

Суддя М.Є. Літвінова