ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 червня 2024 року Справа № 915/1741/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Степанової І.С., розглянувши матеріали справи

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN (, 57251, Миколаївська область, Вітовський район, с. Костянтинівка, вул. Миру, 13)

ініціюючий кредитор: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

кредитор: Головне управління ДПС у Миколаївській області (м. Миколаїв, вул.Лягіна, 6, )

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, корп. Б, оф. 902, )

розпорядник майна: арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович (вул. Садова, 18, оф. 5, м. Одеса, 65023)

представники учасників справи не з`явились,

встановив:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/1741/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN.

Ухвалою суду від 06.12.2023 відкрито провадження у справі № 915/1741/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN (), введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 284 від 31.05.2013), попереднє засідання призначене на 02.02.2024 о 10:30 год.

03.01.2024 до господарського суду надійшла заява Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання грошових вимог до боржника на суму 2374059,69 грн.

Ухвалою суду від 15.01.2024 заяву кредитора прийнято до розгляду, зобов`язано розпорядника майна не пізніше 31.01.2024 надати суду письмове повідомлення та письмовий звіт про надіслання кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог та його отримання кредитором разом з копією повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредитору.

12.01.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 45081830,22 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2024 заяву кредитора залишено без руху, встановлено кредитору 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

24.01.2024 до суду від розпорядника майна надійшли відомості про результати розгляду вимог кредиторів.

02.02.2024 до надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ про усунення недоліків заяви про визнання грошових вимог.

Ухвалою суду від 07.02.2024 заяву кредитора - Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ прийнято до розгляду, запропоновано кредитору за три дні до дати судового засідання надати суду письмові пояснення (заперечення) з підтверджуючими доказами щодо результатів розгляду грошових вимог розпорядником майна.

02.02.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення попереднього засідання у справі на 01 березня 2024 року о 10:45 год.

01.03.2024 попереднє засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою суду від 04.03.2024 попереднє засідання у справі призначено на 27 березня 2024 року об 11:30 год.

27.03.2024 судом оголошено перерву у попередньому засіданні до 26 квітня 2024 року об 11:00 год.

24.05.2024 кредитором ТОВ Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ подано до суду клопотання про долучення доказів.

Кредитор просить суд: приєднати до матеріалів справи докази, що додаються до даного клопотання з метою додаткового обґрунтування заяви кредитора.

У клопотанні кредитор зазначає, що копія Договору про відступлення права вимоги від 27.07.2022, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ІЗІ24» та копія Договору про відступлення права вимоги від 12.10.2022, укладеного між ТОВ «ФК «ІЗІ24» та ТОВ «ФК «ІЛОН КАПІТАЛ» були долучені ТОВ «ФК «ІЛОН КАПІТАЛ» як до заяви про грошові вимоги кредитора до боржника, так і до заяви про усунення недоліків заяви про грошові вимоги кредитора до боржника. Загальний розмір заборгованості боржника - ТОВ «ДІОНІСІЙ VN» перед кредитором -ТОВ «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» становить 112 317 302,55 грн, вказана сума підтверджується кредитними договорами, копії яких надані суду та направлені розпоряднику майна, бухгалтерськими довідками та іншими документами. Від вказаної суми віднято вартість майна за договорами забезпечення, якими самим боржником забезпечено виконання частини його зобов`язань за кредитними договорами, тому сума незабезпечених вимог кредитора за невиконаними зобов`язаннями боржника становить 45 081 830,22 грн. Крім того, в межах Генерального договору також були укладені договори застави товарів в обороті: - Договір застави № 12/Д2-1-КБ/761 від 09.08.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 36 902 880,00 грн; - Договір застави № 12/Д2-1-КБ/794 від 07.10.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 19 392 000,00 грн. На загальну суму 56 294 880,00 грн. в межах даної суми ТОВ «ФК «ІЛОН КАПІТАЛ» не заявляє вимог у якості забезпеченого кредитора, а сума зазначена в заяві про грошові вимоги кредитора до боржника 45 081 830,22 грн. визначена через зменшення боргових зобов`язань в наслідок реалізації майна іпотеки, що надавалась в межах Генерального договору фізичними особами поручителями, в забезпечення виконання боржниками ТОВ «ДІОНІСІЙ VN», ПП «Онікс-Опт» та ПП «Південні Лани» свої боргових зобов`язань. Право набуття вимоги за договорами іпотеки та договорами застави у кредитора виникло внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги між попереднім кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «ІЗІ24» та ТОВ «ФК «Ілон Капітал» від 12 жовтня 2022р. Цей договір є законним, діючим та не оспорювався сторонами чи іншими особами.

24.05.2024 судом оголошено перерву у попередньому засіданні до 07 червня 2024 року об 11:20 год.

Боржником відзиву щодо грошових вимог кредиторів суду не надано.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення попереднього засідання, правом участі у судовому засіданні не скористалися.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників сторін у попереднє засідання не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

На підставі ст. 233 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заявлені кредиторами грошові вимоги, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

15.11.2023 кредитором подано до Господарського суду Миколаївської області заяву від 10.11.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN.

Ухвалою суду від 20.11.2023 заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 06.12.2023 відкрито провадження у справі № 915/1741/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN (), визнано вимоги кредитора ОСОБА_1 до боржника в сумі 927584,45 грн, з яких: основний борг в сумі 573592,19 грн, три відсотки річних в розмірі 26023,80 грн, інфляційні втрати в розмірі 46256,53 грн, судовий збір за рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2021 у справі №910/11384/20(910/5977/21) в розмірі 13708,14 грн вимоги четвертої черги, пеня в розмірі 153285,35 грн, штраф в розмірі 114718,44 грн вимоги шостої черги, а також вимоги по відшкодуванню витрат по сплаті судового збору в сумі 26840,00 грн та 60300,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого (перша черга); введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 284 від 31.05.2013).

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднено 07.12.2023, номер публікації 72034.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс), конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно усталеної практики Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19, від 23.09.2021 у справі № 910/866/20, від 20.09.2022 від 911/2796/21).

Наведені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ (відповідно до пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

Така позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 20.12.2021 у справі № 922/1775/19, від 09.06.2022 у справі № 910/14927/20.

Верховний Суд зауважує, що заяви з кредиторськими вимогами судам слід розглядати із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом, іншими законами України.

Загальні положення щодо видів, порядку обчислення, поновлення чи продовження процесуальних строків, а також наслідків їх пропуску врегульовані в главі 6 розділу І ГПК України (статті 113 - 119).

Згідно з ст. 118 та ч. 1 ст. 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому строк на заявлення конкурсними кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, початок його перебігу, а також наслідки його спливу визначено в Кодексі України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За приписами ч. 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Черговість задоволення вимог кредиторів боржника визначена ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

У межах строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ, на адресу суду надійшли заяви кредиторів:

- Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання грошових вимог до боржника на суму 2374059,69 грн;

- Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛпро визнання грошових вимог до боржника в сумі 45 081 830,22 грн.

Щодо грошових вимог Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання грошових вимог до боржника на суму 2374059,69 грн, суд зазначає наступне.

Головне управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику України, відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» є органом державної влади.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Контролюючі органи, згідно із пп. 19-1.1.2. п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

ТОВ «ДІОНІСІЙ VN» є платником податків і зборів та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області.

Статтею 67 Конституції України (далі Конституція) визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.3, 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) на боржника, як на платника податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в розмірах та у встановлені законами строки.

Частиною 1 ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464) визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом (ч.8 ст. 9 Закону №2464). Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.9 Закону №2464).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктом 49.2 статті 49 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню згідно із п. 56.11 ст. 56 ПК України.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ст.203 ПК України, податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.293.1 ст.293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу) (п.294.1 ст.294 ПК України).

Пунктом 295.3 ст.295 ПК України визначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до ст.255 ПК України, платниками рентної плати за спеціальне використання води є: первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів; суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Подання декларації, строки сплати, відповідальність платників та контроль за справлянням рентної плати визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу (п. 252.26 ст.252 ПК України).

Згідно із пунктом 129.1. статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання;

129.1.4. при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/ або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

129.1.5. у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Відповідно до підпункту 129.3.3 пункту 129.3 статті 129 ПК України, нарахування пені закінчується з дня запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Згідно пункту 129.4 статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Пунктом 129.5. ст. 129 ПК України встановлено, що зазначені в п.п. 129.4 розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Як зазначає кредитор, в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у ТОВ «ДІОНІСІЙ VN» наявна непогашена податкова заборгованість/ недоїмка у сумі 2 369 214,89 грн, з них: податкова заборгованість 2 348 298,97 грн (основний платіж 1 635 950,01 грн, штрафні санкції 494 002,00 грн, пеня 218 346,96 грн) та заборгованість з ЄСВ 20 916,02 грн (основний платіж 20 916,02 грн, штрафні санкції 0,00 грн, пеня 0,00 грн), з яких:

1. Податок на додану вартість у сумі 1 428 594,26 грн (основний платіж 805 651,77 грн, штрафні санкції 484 482,00 грн, пеня 138 460,49 грн).

Заборгованість складається із зобов`язань, самостійно визначених боржником в податкових деклараціях (звітах/розрахунках), зобов`язань/штрафів, визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях (рішеннях) та пені нарахованої відповідно до закону.

Заборгованість підтверджується такими документами: · податкова декларацiя з податку на додану вартiсть вiд 20.11.2019; податкове повiдомлення-рiшення № вiд 20.01.2020; податкова декларацiя з податку на додану вартiсть вiд 19.02.2020; нарахування пені, її розмір, період нарахування підтверджується витягом з інтегрованої картки платника.

2. Єдиний податок (Воскресенська ТГ) у сумі 414 801,16 грн (основний платіж 378 785,84 грн, штрафні санкції 0,00 грн, пеня 36 015,32 грн).

Заборгованість складається із зобов`язань, самостійно визначених боржником в податкових деклараціях (звітах/розрахунках).

Заборгованість підтверджується такими документами:податкова декларацiя платника єдиного податку четвертої групи № вiд 15.02.2019; податкова декларацiя платника єдиного податку четвертої групи № вiд 15.02.2019; нарахування пені, її розмір, період нарахування підтверджується витягом з інтегрованої картки платника.

3. Єдиний податок (Шевченківська ТГ) у сумі 179 005,73 грн (основний платіж 163 461,04 грн, штрафні санкції 0,00 грн, пеня 15 544,69 грн).

Заборгованість складається із зобов`язань, самостійно визначених боржником в податкових деклараціях (звітах/розрахунках).

Заборгованість підтверджується такими документами: податкова декларацiя платника єдиного податку четвертої групи № вiд 15.02.2019; податкова декларацiя платника єдиного податку четвертої групи № вiд 15.02.2019; нарахування пені, її розмір, період нарахування підтверджується витягом з інтегрованої картки платника.

4. Єдиний податок (Первомайська ТГ) у сумі 315 446,59 грн (основний платіж 288 051,36 грн, штрафні санкції 0,00 грн, пеня 27 395,23 грн).

Заборгованість складається із зобов`язань, самостійно визначених боржником в податкових деклараціях (звітах/розрахунках).

Заборгованість підтверджується такими документами: податкова декларацiя платника єдиного податку четвертої групи № вiд 15.02.2019; податкова декларацiя платника єдиного податку четвертої групи № вiд 15.02.2019; нарахування пені, її розмір, період нарахування підтверджується витягом з інтегрованої картки платника.

5. Рентна плата за використання води у сумі 10 451,13 грн (основний платіж 0,00 грн, штрафні санкції 9 520,00 грн, пеня 931,13 грн).

Заборгованість складається із зобов`язань/штрафів, визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях (рішеннях).

Заборгованість підтверджується такими документами: · податкове повiдомлення-рiшення № вiд 08.11.2021; податкове повiдомлення-рiшення № вiд 15.02.2022; податкове повiдомлення-рiшення № 10 вiд 17.01.2023; податкове повiдомлення-рiшення № 410 вiд 13.04.2023; податкове повiдомлення-рiшення № 410 вiд 03.07.2023; податкове повiдомлення-рiшення № 410 вiд 08.09.2023; нарахування пені, її розмір, період нарахування підтверджується витягом з інтегрованої картки платника.

6. Єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у 20 916,02 грн (основний платіж 20 916,02 грн, штрафні санкції 0,00 грн, пеня 0,00 грн).

Заборгованість складається із зобов`язань, самостійно визначених боржником в податкових деклараціях (звітах/ розрахунках).

Заборгованість підтверджується такими документами: · звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 18.12.2019; звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.01.2020; звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 19.02.2020; звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 03.03.2020; · звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 13.04.2020; звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.05.2020; ·звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 21.07.2020.

Станом на дату звернення заявника з грошовими вимогами до боржника борг не сплачено та боржником не оспорено.

Розпорядник майна грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області визнав в повному обсязі.

Відомостей щодо забезпечення вимог кредитора у заяві не наведено.

Отже, грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області у загальній сумі 2 374 059,69 грн обґрунтовані, підтверджені належним чином, виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, конкурсні та не забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на викладене, судом визнаються грошові вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області у загальній сумі 2 374 059,69 грн.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області мають задовольнятися наступним чином:

- 4 844,80 грн судовий збір (перша черга);

- 20 916,02 грн заборгованість з ЄСВ (друга черга);

- 1 635 950,01 грн податкова заборгованість, основний платіж (третя черга);

- 712 348,86 грн - штрафи, пені (шоста черга).

Щодо грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ про визнання грошових вимог до боржника в сумі 45081830,22 грн, суд зазначає наступне.

15 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» (надалі ТОВ «ДІОНІСІЙ VN», Боржник) укладено Генеральний Договір на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 (надалі - Генеральний Договір), в межах якого додатково було укладено ряд кредитних договорів, які є невід`ємною частиною Генерального Договору (в тому числі з Боржником та іншими позичальниками) та договори забезпечення:

- Договір застави транспортних засобів від 13.02.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №107, укладений між АТ«Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить - 487 200,00 грн (Чотириста вісімдесят сім тисяч двісті гривень нуль копійок);

- Договір застави транспортних засобів від 11.05.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №491, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 10047600,00 грн (Десять мільйонів сорок сім тисяч шістсот гривень нуль копійок);

- Договір застави від 03.07.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №602, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 2836800,00 грн (Два мільйони вісімсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень нуль копійок);

- Договір застави від 15.07.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №614, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 3620400,00 грн (Три мільйони шістсот двадцять тисяч чотириста гривень нуль копійок);

- Договір застави від 22.08.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №631, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить - 4036800,00 грн (Чотири мільйони тридцять шість тисяч вісімсот гривень нуль копійок);

- Договір застави від 22.06.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №740, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить - 9625488,33 грн (Дев`ять мільйонів шістсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень тридцять три копійки);

- Договір застави від 20.09.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 802, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить - 945 600,00 грн (Дев`ятсот сорок п`ять тисяч шістсот гривень нуль копійок);

- Договір застави від 13.02.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 106, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить - 4881600,00 грн (Чотири мільйони вісімсот вісімдесят одна тисяча шістсот гринень нуль копійок);

- Договір застави від 06.05.2019, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріальною округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 377, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить - 5778744,00 грн (П`ять мільйонів сімсот сімдесят вісім тисяч сімсот сорок чотири гривні нуль копійок);

- Договір застави від 11.05.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 497, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 31040231,24 грн (тридцять один мільйон сорок тисяч двісті тридцять одна грн 24 коп);

- Договір застави від 08.11.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районною нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1020, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить -5 950 800,00 грн (П`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч вісімсот гривень нуль копійок);

- Договір застави основних засобів № 12/Д2-1-КУ635 від 13.02.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 1332000,00 (Один мільйон триста тридцять дві тисячі гривень нуль копійок);

- Договір застави основних засобів № 12/Д2-І-КБ/644 під 27.02.2019, укладений між ПАТ«Райффайзсн Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 1191720,00 (Один мільйон сто дев`яносто одна тисяча сімсот двадцять гривень нуль копійок);

- Договір застави № 12/Д2-1-КБ/761 від 09.08.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 36902880,00 грн (Тридцять шість мільйонів дев`ятсот дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень нуль копійок);

- Договір застави № 12/Д2-1-КБ/794 від 07.10.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 19392000,00 грн (Дев`ятнадцять мільйонів триста дев`яносто дві тисячі гривень нуль копійок).

27 липня 2022 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЗІ24» (надалі - Набувач) укладено Договір про відступлення права вимоги за яким, у власність набувача передано право вимоги за кредитними договорами, які були укладені, зокрема, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» в межах Генерального Договору на здійснення кредитних операцій 01/42-0-1/11- 025 від 15.03.2011, а саме: № 010/Д2-1-КБ/025 від 27.07.2016, № 010/Д2-1-КБ/061 від 19.10.2016, № 010/Д2-1-КБ/062 від 19.10.2016, № 010/Д2-1-КБ/084 від 22.12.2016, № 010/Д2-1-КБ/118 від 06.03.2017, № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, № 010/Д2-1-КБ/135 від 10.05.2017, № 010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018, № 010/Д2-1- КБ/273 від 07.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/276 від 21.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/280 від 30.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/358 від 15.07.2019.

12 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЗІ24» (Набувач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» (новий Кредитор/Заявник) уклали Договір про відступлення права вимоги за кредитними Договорами, які були укладені в межах Генерального Договору на здійснення кредитних операцій 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011, зокрема, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN», а саме: № 010/Д2-1-КБ/025 від 27.07.2016, № 010/Д2-1-КБ/061 від 19.10.2016, № 010/Д2-1- КБ/062 від 19.10.2016, № 010/Д2-1-КБ/084 від 22.12.2016, № 010/Д2-1-КБ/118 від 06.03.2017, № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, № 010/Д2-1-КБ/135 від 10.05.2017, № 010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018, № 010/Д2-1-КБ/273 від 07.08.2018, № 010/Д2-1- КБ/276 від 21.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/280 від 30.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/358 від 15.07.2019.

Як зазначає кредитор, загальний розмір заборгованості Боржника (ТОВ «ДІОНІСІЙ VN») перед Кредитором (ТОВ «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ») становить 112 317 302,55 грн, що підтверджується кредитними договорами, копії яких надані суду та направлені розпоряднику майна, бухгалтерськими довідками та іншими документами. Від вказаної суми віднято вартість майна за договорами забезпечення, якими самим боржником забезпечено виконання частини його зобов`язань за кредитними договорами, тому сума незабезпечених вимог кредитора за невиконаними зобов`язаннями боржника становить 45081830,22 грн.

Крім того, в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 також були укладені договори застави товарів в обороті:

- Договір застави №12/Д2-1-КБ/761 від 09.08.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 36 902 880,00 грн;

- Договір застави №12/Д2-1-КБ/794 від 07.10.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN». Загальна заставна вартість предмету застави за вказаним договором застави становить 19 392 000,00 грн.

На суму 56294880,00 грн ТОВ «ФК «ІЛОН КАПІТАЛ» не заявляє вимог у якості забезпеченого кредитора, а сума зазначена в заяві про грошові вимоги кредитора до боржника 45081830,22 грн визначена через зменшення боргових зобов`язань в наслідок реалізації майна іпотеки, що надавалась в межах Генерального договору фізичними особами поручителями, в забезпечення виконання боржниками ТОВ «ДІОНІСІЙ VN», ПП «Онікс-Опт» та ПП «Південні Лани» свої боргових зобов`язань. Право набуття вимоги за договорами іпотеки та договорами застави у Кредитора виникло внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги між попереднім кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «ІЗІ24» та ТОВ «ФК «Ілон Капітал» від 12 жовтня 2022р. Цей договір є законним, діючим та не оспорювався сторонами чи іншими особами.

Розпорядником майна на виконання вимог ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства та вимог ухвали суду від 15.01.2024 надано суду відомості про результати розгляду грошових вимог кредитора.

Зокрема, розпорядником майна зазначено, що ТОВ ФК Ілон Капітал до заяви про грошові вимоги не додано жодних первинних документів, які підтверджують фактичне надання ТОВ ДІОНІСІЙ VN грошових коштів на підставі Генерального договору на здійснення кредитних операцій 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011, укладеного між ПАТ Райффайзен Банк Аваль та ТОВ ДІОНІСІЙ VN, разом з Умовами проведення кредитних операцій та на підставі Договорів. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ ФК Ілон Капітал вже володіє певними об`єктами, які було передано ТОВ ДІОНІСІЙ VN в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/1 1-025 від 15.03.2011 року, укладеного між ПАТ Райффайзен Банк Аваль га ТОВ ДІОНІСІЙ VN. Однак про звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ ФК Ілон Капітал не повідомило. ТОВ ФК Ілон Капітал також не повідомило про те, чи набуло воно взагалі право вимоги до ТОВ ДІОНІСІЙ VN за цими договорами іпотеки. Також, згідно інформації, яку надано приватним виконавцем Химич О.М., в межах виконавчих проваджень, де стягувачем виступало ТОВ ФК Ілон Капітал, а боржником ТОВ ДІОНІСІЙ VN, були проведені електронні торги з реалізації рухомого майна ТОВ ДІОНІСІЙ VN. На підставі статті 61 Закону України Про виконавче провадження стягувачу - ТОВ ФК Ілон Капітал передано нереалізоване майно боржника ТОВ ДІОНІСІЙ VN. ТОВ ФК Ілон Капітал до заяви про грошові вимоги не додано жодних документів, які підтверджують розмір суми, яку ТОВ ДІОНІСІЙ VN було погашено. Вказані недоліки, на думку розпорядника майна, станом на даний час не дають можливості вирішити питання про наявність та обґрунтованість заявлених ТОВ ФК Ілон Капітал грошових вимог до ТОВ ДІОНІСІЙ VN та про їх конкретний розмір.

29.02.2024 ТОВ ФК ІЛОН КАПІТАЛ подано до суду письмові пояснення щодо результатів розгляду грошових вимог кредитора розпорядником майна.

Кредитор просить суд: визнати обґрунтованими підстави пропущення строку для подання письмових пояснень і долучити їх до матеріалів справи; визнати грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» () до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» () в розмірі 45 081 830,22 грн. (сорок п`ять мільйонів вісімдесят одна тисяча вісімсот тридцять гривень двадцять дві копійки), а також сплату судового збору при зверненні із заявою про грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 6 056,00 грн; грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» () включити до реєстру вимог кредиторів.

Зокрема, кредитором в доповнення до обставин, викладених у заяві про визнання грошових вимог до боржника зазначено, що договори іпотеки укладались третіми особами в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011р., у якому боржниками є ТОВ «ДІОНІСІЙ VN», ПП «Онікс-Опт» та ПП «Південні Лани». Право набуття вимоги за договорами іпотеки та договорами застави у ТОВ «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» виникло внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги між попереднім кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «ІЗІ24» та ТОВ «ФК «Ілон Капітал» від 12 жовтня 2022р. Цей договір є законним, діючим та не оспорювався сторонами. Загальний розмір заборгованості боржника (ТОВ «ДІОНІСІЙ VN») перед кредитором (ТОВ «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ») становить 112317302,55 грн, вказана сума підтверджується кредитними договорами копії яких надані суду та направлені розпоряднику майна. Від вказаної суми віднято вартість майна за договорами забезпечення, якими самим боржником забезпечено виконання частини його зобов`язань за кредитними договорами, тому сума незабезпечених вимог кредитора за невиконаними зобов`язаннями боржника становить 45081830,22 грн. Вказана сума, на думку кредитора, підтверджується наданими суду та розпоряднику майна документами, а саме: договорами застави із оцінкою заставного майна, на момент укладення. Кредитор також зазначає, що в межах забезпечення кредитних договорів забезпечений кредитор заявляє самостійні претензії до боржника і в цій частині не приймає участі в процедурі банкрутства. Закон не деталізує порядок визначення розміру вимог забезпечених кредиторів, а судова практика сформулювала єдиний підхід, згідно з яким розмір вимог забезпечених кредиторів визначається вартістю предмета застави/іпотеки, зазначеною у відповідному договорі. Крім того, по сьогоднішній день боржник ТОВ «ДІОНІСІЙ VN» не здійснював добровільного погашення своїх зобов`язань ані перед Первісним кредитором, ані перед ТОВ «ФК «Ілон Капітал». ТОВ «ФК «ІЛОН КАПІТАЛ» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного, ТОВ «ФК «ІЛОН КАПІТАЛ» вважає, що надав достатні відомості про суму боргу.

Боржник відзиву на заяву кредитора суду не надав, наявність заборгованості не заперечив та не спростував.

Відповідно до ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК).

На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором додано до заяви та досліджено судом наступні докази:

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/025 про інвестиційний агро кредит для корпоративних клієнтів від 27.07.2016;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/061 про інвестиційний агро кредит для корпоративних клієнтів від 19.10.2016;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/062 про інвестиційний агро кредит для корпоративних клієнтів від 19.10.2016;

- кредитний договір № 0І0/Д2-1-КБ/084 про інвестиційний агро кредит для корпоративних клієнтів від 22.12.2016;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/118 про інвестиційний агро кредит для корпоративних клієнтів від 06.03.2017;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/119 про інвестиційний агро кредит для корпоративних клієнтів від 06.03.2017;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/135 відновлювальна кредитна лінія на фінансування поточної діяльності від 10.05.2017;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/263 про корпоративний інвестиційний кредит невідновлювальна кредитна лінія від 10.07.2018;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/273 про корпоративний інвестиційний кредит невідновлювальна кредитна лінія від 07.08.2018;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/276 про корпоративний інвестиційний кредит невідновлювальна кредитна лінія від 21.08.2018;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/280 про корпоративний інвестиційний кредит невідновлювальна кредитна лінія від 30.08.2018;

- кредитний договір № 015/Д2-1-КБ/358 про овердрафт « 90 Днів» для корпоративних клієнтів від 15.07.2019;

- додаткові угоди до наведених вище кредитних договорів;

- договори застави транспортних засобів: від 13.02.2019 за №107, від 11.05.2017 за №491; від 03.07.2018 за №602; від 15.07.2019 за №614, від 22.08.2019 за №631, від 22.06.2017 за №740, від 20.09.2018 за № 802, від 13.02.2019 за № 106, від 06.05.2019 за № 377, від 11.05.2017 за № 497, від 08.11.2018 за № 1020;

- договори застави основних засобів: № 12/Д2-1-КБ/635 від 13.02.2019, № 12/Д2-1-КБ/644 під 27.02.2019;

- договір про відступлення права вимоги від 27 липня 2022 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЗІ24»;

- договір застави №12/Д2-1-КБ/761 від 09.08.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN»;

- договір застави №12/Д2-1-КБ/794 від 07.10.2019, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ДІОНІСІЙ VN»;

- договір від 12 жовтня 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЗІ24» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» про відступлення права вимоги за кредитними Договорами, які були укладені в межах Генерального Договору на здійснення кредитних операцій 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011, зокрема, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN», а саме: № 010/Д2-1-КБ/025 від 27.07.2016, № 010/Д2-1-КБ/061 від 19.10.2016, № 010/Д2-1- КБ/062 від 19.10.2016, № 010/Д2-1-КБ/084 від 22.12.2016, № 010/Д2-1-КБ/118 від 06.03.2017, № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, № 010/Д2-1-КБ/135 від 10.05.2017, № 010/Д2-1-КБ/263 від 10.07.2018, № 010/Д2-1-КБ/273 від 07.08.2018, № 010/Д2-1- КБ/276 від 21.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/280 від 30.08.2018, № 010/Д2-1-КБ/358 від 15.07.2019 та додатків до нього;

- договір від 12.10.2022 про відступлення прав за договорами застави, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЗІ24» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ».

При розгляді заяви кредитора судом враховано наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

В силу положень статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обставини наявності чи відсутності матеріальних цінностей (у даному випадку предметів, які є предметом застави) можуть відповідно до статті 77 ГПК України підтверджуватись лише належними та допустимими доказами, зокрема, первинними документами про реальну та наявну втрату, знищення, стан заставного майна, іншими доказами виведення з володіння боржника предмета застави.

Судом встановлено, що кредитором не надано суду будь-яких доказів на підтвердження відчуження, втрати, знищення заставного майна, яке є предметом забезпечення; обставини відсутності цього майна в установленому законом поряду належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не підтверджені.

Водночас, абзацом 2 частини другої статті 45 КУзПБ передбачено, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

В абзаці 3 частини другої статті 45 КУзПБ визначено, що забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Така процедура включення вимог забезпеченого кредитора надає заставному кредитору альтернативу вибору щодо внесення його вимог до вимог у відповідній черговості в порядку частини першої статті 64 КУзПБ, чи до позачергових, виходячи з наданих ним доказів на момент формування реєстру вимог кредиторів щодо предмета застави, його вартості, та з урахуванням волевиявлення цього кредитора щодо відмови (повної або часткової) від забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 905/2852/16 (п. 44.2 постанови).

Щодо волевиявлення кредитора стосовно відмови (повної або часткової) від забезпечення, суд встановив, що заявником - ТОВ «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» не подано до суду належним чином оформленої заяви про відмову від забезпечення та докази реалізації цього права шляхом припинення правочинів застави відповідно до статті 593 ЦК України, статті 28 Закону України "Про заставу майна".

Кодекс України з процедур банкрутства імперативно визначає право кредитора відмовитись від забезпечення власних вимог. Така відмова має бути належним чином заявлена кредитором.

(правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі №925/367/20)

У разі не здійснення такої відмови відомості про забезпечення підлягають включенню до реєстру, як це передбачено частиною 8 статті 45 КУзПБ.

За розрахунком суду, здійсненого на підставі дослідження зазначених вище письмових доказів, зокрема, Додатку №3 до Договору про відступлення права вимоги від 12 жовтня 2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЗІ24» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ», загальний розмір заборгованості боржника - ТОВ «ДІОНІСІЙ VN» перед кредитором - ТОВ «Фінансова Компанія «ІЛОН КАПІТАЛ» становить 112318002,46 грн, загальна заставна вартість предмету застави за вказаними договорами застави становить 137969863,57 грн.

Отже, вартість заставного майна за наданими кредитором суду договорами застави повністю покриває загальний розмір заборгованості боржника - ТОВ «ДІОНІСІЙ VN» перед кредитором.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ у визнанні конкурсними грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN () в сумі 45081830,22 грн, оскільки його вимоги є повністю забезпеченими майном боржника.

З урахуванням приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN () в загальній сумі 112318002,46 грн, що забезпечені майном заставною вартістю 137969863,57 грн підлягають погашенню позачергово.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 47 Кодексу, за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним зобов`язати розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги та надати реєстр вимог кредиторів боржника до господарського суду.

Пунктом 1.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд за клопотанням комітету кредиторів, кредитора, арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) звернення у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оголошення про проведення першого, повторного та/або другого повторного аукціону, виконання плану санації (у тому числі якщо провадження у справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") чи реструктуризації боргів боржника, процедури розпорядження майном, ліквідації, реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Враховуючи обставини даної справи, на підставі п. 1.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає необхідним продовжити строк процедури розпорядження майном у справі до 20.10.2023, підсумкове засідання у справі відкласти на іншу дату.

Керуючись ст. 45-47, п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN () у розмірі 2374059,69 грн, з яких:

- 4844,80 грн витрати по сплаті судового збору перша черга;

- 20916,02 грн - заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску - друга черга;

- 1635950,01 грн заборгованість за сплати податків і зборів третя черга;

- 712348,86 грн заборгованість зі сплати штрафних санкцій, пені - шоста черга.

2. У визнанні конкурсними грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ () до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN () в сумі 45081830,22 грн відмовити.

3. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. включити до реєстру вимог кредиторів боржника визнані судом конкурсні грошові вимоги кредиторів: Милимуки Людмили Романівни, Головного управління ДПС у Миколаївській області.

4. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІСІЙ VN арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. включити до реєстру вимог кредиторів боржника визнані судом як забезпечені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІЛОН КАПІТАЛ в сумі 112318002,46 грн позачергово.

5. Зобов`язати розпорядника майна протягом 10 днів з дня постановлення даної ухвали письмово повідомити кредиторів та уповноважену особу засновників (учасників) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів. Відповідні докази надати суду.

6. Збори кредиторів та комітету кредиторів призначити на 25.06.2024.

7. Продовжити строк процедури розпорядження майном у справі до 16.08.2024.

8. Підсумкове засідання суду призначити на 16 серпня 2024 року о 10:30 год.

9. Ухвалу направити кредиторам, боржнику, розпоряднику майна.

10. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

11. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12.06.2024.

Суддя В.О.Ржепецький