ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання рішення суду

11.06.2024м. ДніпроСправа № 904/6286/23

Суддя Красота О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" про відстрочення виконання рішення суду

У справі

за позовом Державного підприємства "Гарантований покупець", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

про стягнення заборгованості

Представники:

від Позивача (Стягувача): не з`явився;

від Відповідача (Заявника, Боржника): не з`явився;

від Третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2024 позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" на користь Державного підприємства "Гарантований покупець" заборгованість у розмірі 3 420 797,26 грн. та судовий збір у розмірі 51 311,96 грн.

28.05.2024 від Відповідача надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 07.05.2024 на 6 місяців. В обгрунтування поданої заяви Відповідач посилається на скрутне фінансове становище.

Ухвалою суду від 04.06.2024 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 904/6286/23 у судовому засіданні на 11.06.2024 о 12:00 год.

06.06.2024 від Позивача через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні 11.06.2024 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Крім того, Позивач просив суд проводити всі інші судові засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 07.06.2024 у задоволенні заяви Позивача в частині проведення судового засідання 11.06.2024 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

Позивач (Стягувач) у судове засідання 11.06.2024 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, а також заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якої судом було відмовлено.

Відповідач (Заявник, Боржник) у судове засідання 11.06.2024 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, 10.06.2024 від нього надійшло клопотання про зупинення провадження з розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду до вирішення Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Відповідача на рішення суду від 07.05.2024.

Третя особа у судове засідання 11.06.2024 не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Враховуючи, що станом на момент розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду із Центрального апеляційного господарського суду не надходило ухвали про витребування матеріалів справи № 904/6286/23, клопотання Відповідача про зупинення провадження з розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі № 904/6286/23 не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду на підставі такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що п. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

За змістом ст. 331 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що Господарський процесуальний кодекс України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

У зв`язку з тим, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми і національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача і боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатись законним та справедливим.

До того ж, у судових актах повинні бути наведені мотиви задоволення такої заяви про відстрочку з посиланням на відповідні документи. Натомість, посилання в судових актах лише на норми ст. 331 ГПК України не може слугувати обґрунтуванням вимоги.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача, так і заперечення відповідача, а також дотримуватись розумно встановленого строку відстрочки.

Суд зазначає, що тяжка економічна ситуація в країні, спричинена військовою агресією Російської Федерації проти України, носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Як Відповідач, так і Позивач несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій. Суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували наявність обставин його фінансової неспроможності для одночасного та повного виконання судового рішення, і до цього часу не здійснив жодного (навіть часткового) платежу в погашення заборгованості за рішенням суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява Відповідача про відстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 227, 232-235, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" про зупинення провадження з розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі № 904/6286/23 - відмовити.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 904/6286/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 11.06.2024 та в частині відмови у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота