ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6475/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Солодова І.М.

Представники сторін:

від позивача: Чумак О.В. (в залі суду) - адвокат

від відповідача: Кириченко Є.В. (в залі суду) - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 (суддя Ярошенко В.І.) у справі №904/6475/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Азімут", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АЗІМУТ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в якому просить суд стягнути заборгованість за Договором про закупівлю № 23060 від 21.02.2023 в загальній сумі 4 247 330, 80 грн, з яких: заборгованість за товар у розмірі 4 167 824, 40 грн, пеня в розмірі 68 831, 49 грн, інфляційні втрати в розмірі 10 674, 91 грн.

08.01.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім АЗІМУТ" надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що при здійснені розрахунку сум пені та інфляційних ним були допущені помилки у визначені періодів розрахунку за двома видатковими накладними: № 8 від 15.06.2023 та № 9 від 29.06.2023.

За накладною № 8 від 16.06.2023:

- пеня зменшена на 1 860 грн і становить: 5 640 грн.

- інфляційні збільшення на 4 727, 93 грн і становлять: 9 009, 35 грн.

За накладною № 9 від 29.06.2023:

- пеня зменшена на 103, 29 грн. і становить: 5 301, 91 грн.

- інфляційні зменшення на 1 709, 12 грн і становлять: 747, 56 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/6475/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Азімут основний борг у розмірі 4 167 824, 40 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 656, 10 грн, пеню у розмірі 66 868, 20 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 908, 18 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання умов, укладенного 21.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім АЗІМУТ (далі - Постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - Замовник, відповідач) Договору про закупівлю № 23060 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 6 546 924 грн відповідачу підтверджується наступними документами:

- товарно-транспортною накладною № Р1 від 19.04.2023 та видатковою накладною № 1 від 19.04.2023 на суму 298 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р2 від 20.04.2023 та видатковою накладною № 2 від 20.04.2023 на суму 72 000 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р3 від 01.05.2023 та видатковою накладною № 3 від 01.05.2023 на суму 246 720 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р4 від 02.05.2023 та видатковою накладною № 4 від 02.05.2023 на суму 210 600 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р5 від 05.05.2023 та видатковою накладною № 5 від 05.05.2023 на суму 127 560 грн з ПДВ;

-- товарно-транспортною накладною № Р6 від 17.05.2023 та видатковою накладною № 6 від 17.05.2023 на суму 598 560 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р7 від 02.06.2023 та видатковою накладною № 7 від 02.06.2023 на суму 595 920 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р8 від 15.06.2023 та видатковою накладною № 8 від 15.06.2023 на суму 600 000 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р9 від 29.06.2023 та видатковою накладною № 9 від 29.06.2023 на суму 344 280 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р10 від 03.07.2023 та видатковою накладною № 10 від 03.07.2023 на суму 106 440 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р11 від 12.07.2023 та видатковою накладною № 11 від 12.07.2023 на суму 43 320 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р12 від 14.07.2023 та видатковою накладною № 12 від 14.07.2023 на суму 256 080 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р13 від 14.07.2023 та видатковою накладною № 13 від 14.07.2023 на суму 309 144 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р14 від 19.07.2023 та видатковою накладною № 14 від 19.07.2023 на суму 118 176 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р15 від 25.07.2023 та видатковою накладною № 15 від 25.07.2023 на суму 55 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р16 від 28.07.2023 та видатковою накладною № 16 від 28.07.2023 на суму 76 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р17 від 14.08.2023 та видатковою накладною № 17 від 14.08.2023 на суму 426 912 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р18 від 15.08.2023 та видатковою накладною № 18 від 15.08.2023 на суму 367 680 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р19 від 01.09.2023 та видатковою накладною № 19 від 01.09.2023 на суму 434 760 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р20 від 15.09.2023 та видатковою накладною № 20 від 15.09.2023 на суму 46 080 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р21 від 20.09.2023 та видатковою накладною № 21 від 20.09.2023 на суму 549 804 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р23 від 05.10.2023 та видатковою накладною № 23 від 05.10.2023 на суму 265 920 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р24 від 10.10.2023 та видатковою накладною № 24 від 10.10.2023 на суму 200 640 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р26 від 23.10.2023 та видатковою накладною № 26 від 23.10.2023 на суму 194 928 грн з ПДВ.

Товар за видатковими накладними було прийнято у позивача без будь-яких зауважень до оформлення цих накладних, про що свідчить підпис представника відповідача на кожній видатковій накладній, а отже товар, за висновком місцевого господарського суду вважається прийнятим покупцем. Будь-яких зауважень чи претензій щодо кількості поставленого товару чи щодо його якості відповідачем пред`явлено не було.

Отже, заперечення відповідача в частині того, що в товарно-транспортних накладних не зазначений код товару згідно УКТ ЗЕД, у зв`язку з чим у відповідача не настав обов`язок щодо оплати поставленого товару на підставі документів, відхилені судом першої інстанції.

Тому, вимога про стягнення основного боргу у розмірі 4 167 824, 40 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Визначивши у спірних договорах нульову відсоткову ставку, сторони реалізували принцип свободи договору, як одного з основоположних у цивільному законодавстві

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що він є арифметично неточним. Однак, оскільки заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат знаходиться у межах здійсненого судом перерахунку.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 7 656, 10 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 66 868, 20 грн, за загальний період з 03.05.2023 по 11.12.2023 ( з урахуванням часткових оплат).

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є вірним. А тому, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 66 868, 20 грн також підлягає задоволенню.

Відповідачем було частково оплачено поставлений товар в сумі 2 379 099, 60 грн. Вказане підтверджується платіжними інструкціями (арк. с. 21 (зворотна сторона аркуша) - 22, 26 (зворотна сторона аркуша), 30 (зворотна сторона аркуша) - 31, 35 (зворотна сторона аркуша), 39 (зворотна сторона аркуша) - 40, 44 (зворотна сторона аркуша) 45, 49 (зворотна сторона аркуша), 115 (зворотна сторона аркуша) 116.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 4 167, 824, 40 грн підтверджується матеріалами справи.

Виходячи зі змісту умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати за договором про закупівлю № 23060 від 21.02.2023 є таким, що настав

Доказів на підтвердження повної оплати поставленого позивачем товару на суму 4 167 824, 40 грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство Дніпропетровський тепловозоремонтний завод звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Скаржник зазначає, що відповідно до п. 4.2. договору, замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 7 банківських днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД. З наведеного можна дійти висновку про те, що сторони договору узгодили, що належним чином оформленими рахунком-фактурою, видатковою накладною, товарно-транспортною накладною, податковою накладною є такі, що містять зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Отже, сторони реалізували принцип свободи договору та врегулювали свої відносини шляхом визнання обов`язковості зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД в наведених документах.

Згідно тверджень апелянта, у замовника виникає обов`язок з оплати поставленого товару лише після виконання постачальником таких дій: надання замовнику оригіналу рахунку, реєстрації в ЄРПН податкової накладної, своєчасного надання замовнику належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, що містять код товару згідно УКТ ЗЕД, а також документів щодо якості на товар. Проте, як зазначало ПрАТ «ДТРЗ» у своєму відзиві на позовну заяву, видаткові накладні, рахунки-фактури та товарно-транспортні накладні, що долучені до позовної заяви, не містять в собі зазначення коду товару, згідно УКТ ЗЕД. Таким чином, зазначені документи є такими, що оформлені неналежним чином в розумінні спірного договору.

Відтак, апелянт вважає, що відповідно до приписів п. 6.2.5. Договору, замовник у випадку отримання неналежно оформлених товаросупровідних документів, а саме видаткової накладної, рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної, податкової накладної має право залишити рахунок постачальника без здійснення оплати.

Враховуючи приписи пункту 6.3.3. договору скаржник вказує, що факт надання постачальником документів щодо якості на товар, надання належним чином оформлених товаросупровідних документів (з зазначенням коду товару згідно УКТ ЗЕД) є обов`язковою умовою для виникнення у замовника обов`язку зі сплати поставленого товару.

Скаржник наголошує, що надані Позивачем видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні не містять відомостей про передачу документів, що підтверджують якість товару, а також не містять зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД. Матеріали справи не містять видаткових накладних, рахунків-фактур та товарно-транспортних накладних, які би містили код товару згідно УКТ ЗЕД. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що код товару згідно УКТ ЗЕД ніяким чином не впливає на оплату поставленого товару, оскільки достатньо первинних документів для підтвердження операцій.

В апеляційній скарзі сккаржник посилається, зокрема, на п. 4.2. договору, відповідно до якого сторонами узгоджено, що у рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД. Отже, такі умови є узгодженими та обов`язковими для Позивача та Відповідача під час виконання спірного Договору. Наведений пункт не був визнаний недійсним.

На думку скаржника, суд першої інстанції, визнавши необов`язковим зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД у видаткових накладних, рахунках-фактурах, товарно-транспортних накладних, фактично нівелював умови укладеного договору, принцип свободи договору та визначення його умов на власний розсуд, а отже втрутився у договірні правовідносини сторін. На думку ПрАТ «ДТРЗ» такі дії суду першої інстанції є неприпустимими.

За змістом поданої апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ТОВ «ТД Азімут» основного боргу в розмірі 4 167 824. 40 грн., то, як наслідок, суд помилково задовольнив передчасні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 66 868, 20 грн.

Щодо інфляційних втрат заявлених до стягнення позивачем та задоволених судовим першої інстанції апелянт зазначає, що Позивач не мав обґрунтованих підстав для стягнення інфляційних втрат з Відповідача на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки неможливість цього прямо передбачена п. 11.1 Договору.

На підставі викладених в апеляційній скарзі доводів, ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 по справі №904/6475/23 незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Позивач вказує, що зазначення у видаткових накладних, товарно-транспортних накладних такого реквізиту як код товарів згідно з УКТ ЗЕД не передбачено і отже зазначення коду товарів згідно з УКТ ЗЕД законом не вимагається.

Код товарів згідно з УКТ ЗЕД застосовуються для визначення відповідності податкових накладних/розрахунків коригування, які подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, критеріям ризиковості здійснення операції при здійсненні автоматизованого моніторингу, не зазначення УКТ ЗЕД в товарнотранспортних накладних ніяким чином не впливає на оплату поставленого товару, оскільки достатньо первинних документів для підтвердження операцій.

Разом з цим, в податкових накладних коди товарів згідно УКТ ЗЕД зазначені Позивачем належним чином і всі податкові накладні були зареєстровані, про що свідчать відповідні квитанції, надані Позивачем.

Крім того позивач зазначає, що наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити товар в обумовлений строк і тому підстави, якими обґрунтовує Відповідач свою відмову від оплати заборгованості Позивач вважає безпідставними.

Щодо твердження скаржника про помилковий висновок суду першої інстанції про можливість стягнення з Відповідача інфляційних втрат, позивач стверджує, що судом першої інстанції в повній мірі досліджені доводи сторін і висновок суду про можливість стягнення з Відповідача інфляційних втрат є обгрунтованим.

Твердження Відповідача про недоведення Позивачем факту надання Відповідачу документів, що підтверджують якість товару є безпідставними і відповідно до умов Договору про закупівлю № 23060 від 21.02.2023 р., станом на дату подання позовної заяви, строк оплати товару є таким, що настав.

Позивач наголошує, що всі перелічені обставини, докази та доводи сторін були досліджені судом першої інстанції в повному обсязі та зазначені в рішенні.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2024 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чередко А.Є., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2024 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/6475/23. Розгляд питання про рух апеляційної скарги, відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

27.03.2024 матеріали справи №904/6475/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/6475/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.06.2024 об 11:00 год.

18.06.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

21.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім АЗІМУТ (далі - Постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - Замовник, відповідач) було укладено Договір про закупівлю № 23060.

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Замовника Товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Пунктами 1.2 1.4 договору встановлено, що найменування (асортимент) Товару: Комплектуючі електрообладнання до тепловозів ЧМЕ-3. Кількість Товару: згідно специфікації. Ціна товару, що поставляється за договором вказана в специфікації.

Згідно пунктом 3.1 договору загальна сума (ціна) Договору складає 6 547 152, 00 грн (шість мільйонів п`ятсот сорок сім тисяч сто п`ятдесят дві гривні 00 коп), в т.ч. 20% ПДВ 1 091 192, 00 (один мільйон дев`яносто одна тисяча сто дев`яносто дві гривні 00 коп).

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін шляхом укладання додаткової угоди (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки проводяться у безготівковій формі на рахунок Постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України гривні.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що Замовник здійснює плату поставленого товару з відтермінуванням 7 банківських днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від Постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання Постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на Товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 5.1 договору поставка товару здійснюється партіями, не пізніше 10 робочих днів з дати отримання Постачальником письмової заявки Замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі e-mail пошту Постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці Замовника.

Передача товару Замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну Товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість Товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною Постачальник зобов`язується надати Замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи визначені п. 6.3.6 даного договору (пункт 5.2 договору).

Пунктом 5.5 договору сторони встановили умови поставки, відповідно поставка здійснюється: DDP, відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів Інкотермс-2010, транспортом та за рахунок Постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 договору, замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари.

У разі порушення строків оплати, Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня (пункт 7.5 договору).

Сторони погодилися, що текст Договору, будь-які матеріали, інформація та відомості, які стосуються Договору, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої Сторони Договору, крім випадків, коли таке передавання пов`язане з одержанням офіційних дозволів, документів для виконання Договору або оплати податків, інших обов`язкових платежів, а також у випадках, передбачених чинним законодавством, яке регулює зобов`язання Сторін Договору. Сторони домовилися, що прострочені Замовником грошові зобов`язання, передбачені даним договором, потім виконуватись без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, тобто розмір процентів та інфляція прирівнюються до нуля відсотків (пункт 11.1 договорів).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1 договору).

Виконання позивачем зобов`язань з поставки Товару на загальну суму 6 546 924 грн відповідачу підтверджується наступними документами:

- товарно-транспортною накладною № Р1 від 19.04.2023 та видатковою накладною № 1 від 19.04.2023 на суму 298 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р2 від 20.04.2023 та видатковою накладною № 2 від 20.04.2023 на суму 72 000 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р3 від 01.05.2023 та видатковою накладною № 3 від 01.05.2023 на суму 246 720 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р4 від 02.05.2023 та видатковою накладною № 4 від 02.05.2023 на суму 210 600 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р5 від 05.05.2023 та видатковою накладною № 5 від 05.05.2023 на суму 127 560 грн з ПДВ;

-- товарно-транспортною накладною № Р6 від 17.05.2023 та видатковою накладною № 6 від 17.05.2023 на суму 598 560 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р7 від 02.06.2023 та видатковою накладною № 7 від 02.06.2023 на суму 595 920 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р8 від 15.06.2023 та видатковою накладною № 8 від 15.06.2023 на суму 600 000 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р9 від 29.06.2023 та видатковою накладною № 9 від 29.06.2023 на суму 344 280 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р10 від 03.07.2023 та видатковою накладною № 10 від 03.07.2023 на суму 106 440 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р11 від 12.07.2023 та видатковою накладною № 11 від 12.07.2023 на суму 43 320 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р12 від 14.07.2023 та видатковою накладною № 12 від 14.07.2023 на суму 256 080 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р13 від 14.07.2023 та видатковою накладною № 13 від 14.07.2023 на суму 309 144 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р14 від 19.07.2023 та видатковою накладною № 14 від 19.07.2023 на суму 118 176 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р15 від 25.07.2023 та видатковою накладною № 15 від 25.07.2023 на суму 55 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р16 від 28.07.2023 та видатковою накладною № 16 від 28.07.2023 на суму 76 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р17 від 14.08.2023 та видатковою накладною № 17 від 14.08.2023 на суму 426 912 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р18 від 15.08.2023 та видатковою накладною № 18 від 15.08.2023 на суму 367 680 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р19 від 01.09.2023 та видатковою накладною № 19 від 01.09.2023 на суму 434 760 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р20 від 15.09.2023 та видатковою накладною № 20 від 15.09.2023 на суму 46 080 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р21 від 20.09.2023 та видатковою накладною № 21 від 20.09.2023 на суму 549 804 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р23 від 05.10.2023 та видатковою накладною № 23 від 05.10.2023 на суму 265 920 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р24 від 10.10.2023 та видатковою накладною № 24 від 10.10.2023 на суму 200 640 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р26 від 23.10.2023 та видатковою накладною № 26 від 23.10.2023 на суму 194 928 грн з ПДВ.

Відповідачем було частково оплачено поставлений товар в сумі 2 379 099, 60грн. Вказане підтверджується платіжними інструкціями (арк. с. 21 (зворотна сторона аркуша) - 22, 26 (зворотна сторона аркуша), 30 (зворотна сторона аркуша) - 31, 35 (зворотна сторона аркуша), 39 (зворотна сторона аркуша) - 40, 44 (зворотна сторона аркуша) 45, 49 (зворотна сторона аркуша), 115 (зворотна сторона аркуша) 116.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом. Крім суми основного боргу в розмірі 4 167 824,40 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорених сторонами обставин справи відносно того, що : 21.02.2023року між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім АЗІМУТ (далі - Постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - Замовник, відповідач) було укладено Договір про закупівлю № 23060, на виконання якого, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 6 546 924 грн відповідачу підтверджується наступними документами:

- товарно-транспортною накладною № Р1 від 19.04.2023 та видатковою накладною № 1 від 19.04.2023 на суму 298 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р2 від 20.04.2023 та видатковою накладною № 2 від 20.04.2023 на суму 72 000 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р3 від 01.05.2023 та видатковою накладною № 3 від 01.05.2023 на суму 246 720 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р4 від 02.05.2023 та видатковою накладною № 4 від 02.05.2023 на суму 210 600 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р5 від 05.05.2023 та видатковою накладною № 5 від 05.05.2023 на суму 127 560 грн з ПДВ;

-- товарно-транспортною накладною № Р6 від 17.05.2023 та видатковою накладною № 6 від 17.05.2023 на суму 598 560 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р7 від 02.06.2023 та видатковою накладною № 7 від 02.06.2023 на суму 595 920 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р8 від 15.06.2023 та видатковою накладною № 8 від 15.06.2023 на суму 600 000 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р9 від 29.06.2023 та видатковою накладною № 9 від 29.06.2023 на суму 344 280 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р10 від 03.07.2023 та видатковою накладною № 10 від 03.07.2023 на суму 106 440 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р11 від 12.07.2023 та видатковою накладною № 11 від 12.07.2023 на суму 43 320 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р12 від 14.07.2023 та видатковою накладною № 12 від 14.07.2023 на суму 256 080 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р13 від 14.07.2023 та видатковою накладною № 13 від 14.07.2023 на суму 309 144 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р14 від 19.07.2023 та видатковою накладною № 14 від 19.07.2023 на суму 118 176 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р15 від 25.07.2023 та видатковою накладною № 15 від 25.07.2023 на суму 55 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р16 від 28.07.2023 та видатковою накладною № 16 від 28.07.2023 на суму 76 800 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р17 від 14.08.2023 та видатковою накладною № 17 від 14.08.2023 на суму 426 912 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р18 від 15.08.2023 та видатковою накладною № 18 від 15.08.2023 на суму 367 680 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р19 від 01.09.2023 та видатковою накладною № 19 від 01.09.2023 на суму 434 760 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р20 від 15.09.2023 та видатковою накладною № 20 від 15.09.2023 на суму 46 080 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р21 від 20.09.2023 та видатковою накладною № 21 від 20.09.2023 на суму 549 804 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р23 від 05.10.2023 та видатковою накладною № 23 від 05.10.2023 на суму 265 920 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р24 від 10.10.2023 та видатковою накладною № 24 від 10.10.2023 на суму 200 640 грн з ПДВ;

- товарно-транспортною накладною № Р26 від 23.10.2023 та видатковою накладною № 26 від 23.10.2023 на суму 194 928 грн з ПДВ.

Видаткові накладні сторонами підписані без будь-яких заперечень та зауважень. Видаткові накладні, рахунки-фактури та товарно-транспортні накладні, що долучені до позовної заяви, не містять в собі зазначення коду товару, згідно УКТ ЗЕД.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 4.2 договору передбачено, що Замовник здійснює плату поставленого товару з відтермінуванням 7 банківських днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від Постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання Постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на Товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини 2 статті 666 Цивільного кодексу України, якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Уповноважний представник апелянта в порядку частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визнав відсутніст в його розпорядженні доказів на підтвердження факту реалізації ним права, наданошго частиною частини 2 статті 666 Цивільного кодексу України щодо відмови його від договору купівлі-продажу, поверненя товару позивачеві через невідповідність наданих йому товаро супровідних документів умовам договору.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Зміст та форма товарно-транспортної накладної встановлені законом, а саме: ЗУ «Про автомобільний транспорт» та «Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, відповідно до яких будь-яка товарно-транспортна накладна є первинним документом.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363 - Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цим законом та правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ч.3 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. за № 88, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, товаро-транспортна накладна визначена як єдиний документ для: обліку товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) на шляху їх переміщення; проведення розрахунків за послуги перевезення вантажу; обліку виконаної роботи (послуг перевезення). Така роль ТТН визначена розділом 1.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, наказ Мінтранспорту від 14.10.1997, у редакції наказу Мінінфраструктури від 03.06.2019 № 413 (далі Правила № 363). Бланк ТТН (ТТН форма 1 ТН) міститься в Додатку № 7 до Правил № 363, форма якого є стандартною та її використовують в усіх видах перевезеннь, крім особливих.

Код товарів згідно з УКТ ЗЕД застосовуються для визначення відповідності податкових накладних/розрахунків коригування, які подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, критеріям ризиковості здійснення операції при здійсненні автоматизованого моніторингу, не зазначення УКТ ЗЕД в товарно-транспортних накладних ніяким чином не впливає на оплату поставленого товару, оскільки достатньо первинних документів для підтвердження операцій.

Верховний Суд України в постанові від 29.04.2020 по справі № 915/641/19 вказав: «хоча в договорі й зазначено, що оплата здійснюється "на підставі рахунку", однак за змістом статті 692 ЦКУ та пункту 3.1 договору така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується "з дня отримання товару", а не рахунку, а ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а значить не звільняє від обов`язку оплатити товар».

Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду у справі № 918/537/18 від 02.07.2019, у справі № 910/19702/17 від 20.12.2018, у справі № 910/21406/17 від 10.10.2018, у справі № 910/22589/17 від 05.09.2018, у справі № 905/915/17 від 13.07.2018.

Отже, наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити товар в обумовлений строк і тому підстави, якими обґрунтовує Відповідач свою відмову від оплати заборгованості Позивач вважає безпідставними.

Відповідно до п. 2.9. Договору - приймання товару здійснюється Замовником за якістю на підставі документів, вказаних в п. 2.2. Договору. Перевірка якості товару здійснюється у відповідності зі стандартами, технічними умовами, іншою технічною документацією на товар. Також, в п.2.10 Договору міститься обов`язок Відповідача виклику представника Позивача у разі виявлення недоліків товару (в т.ч. і в товаросупровідній документації).

Відповідно до п. 2.8. Договору приймання товару за якістю здійснюється здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо- технічного призначення і товарі народного споживання за якістю», затвердженої ПДА при РМ СРСР від 25.04.1966 р. №П-7.

Відповідно до п. 14 зазначеної Інструкції (мовою оригіналу) - Приемка продукции по качеству и комплектности производится в точном соответствии со стандартами, техническими условиями, основними и особьіми условиями поставки, другими обязательньїми для сторон правилами, а также по сопроводительним документам, удостоверяющим качество и комплектность поставляемой продукции (технический паспорт, сертификат, удостоверение о качестве, счет-фактура, спецификация и т. п.). Отсутствие указанних сопроводительних документов или некоторих из них не приостанавливает__приемку__продукции.__В_^том__случае__составляется__акт__о фактическом качестве и комплектности поступившей продукции и в акте указьівается, какие документи отсутствуют.

Отже, зазначеною Інструкцією П-7, обов`язковість застосування якої встановлено п. 2.8. Договору, встановлений обов`язок Відповідача - у випадку відсутності будь- якого супровідного документу зупинити приймання товару та скласти акт, зазначив у ньому відомості про відсутні документи.

Товар був прийнятий Відповідачем без заперечень, представник Позивача не викликався, акт невідповідності Відповідачем не був складений і видаткова накладна підписана Відповідачем без заперечень або зауважень щодо будь-яких недоліків.

Підписання Відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факти здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України, де зазначено - Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта в частині того, що : «…надані Позивачем видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні не містять відомостей про передачу документів, що підтверджують якість товару, а також не містять зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД. Матеріали справи не містять видаткових накладних, рахунків-фактур та товарно-транспортних накладних, які би містили код товару згідно УКТ ЗЕД. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що код товару згідно УКТ ЗЕД ніяким чином не впливає на оплату поставленого товару, оскільки достатньо первинних документів для підтвердження операцій…».

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції, доказів сплати заборгованості у розмірі 4 167 824,40 грн сторонами не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 4 167 824,40 грн визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто на свій розсуд сторони можуть лише зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів лише річних. Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України, сторони не можуть, реалізуючи наявну свободу у визначенні умов договору, відступити повністю від положень частини 2 статті 625 цього Кодексу, змінити зміст відповідного правила та уникнути настання відповідальності за цієї статтею, домовившись про відсутність у кредитора взагалі права вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначені правові висновки Верховного Суду України сформульовані у постановах по справах: №914/479/19 від 16.04.2020 р. та № 904/2112/20 від 25.05.2021 р.

Таким чином, судом першої інстанції в повній мірі досліджені доводи сторін і висновок суду про можливість стягнення з Відповідача інфляційних втрат є обгрунтованим

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятого на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, позивачем було нараховано інфляційні втрати за період з 03.05.2023 по 11.11.2023 (з урахуванням часткових оплат) в розмірі 7 656,10 грн.

Суд першої інстанції при перевірці наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат встановив, що він є арифметично неточним. Однак, заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат знаходиться у межах здійсненого судом перерахунку.

Окрім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 66 868, 20 грн, за загальний період з 03.05.2023 по 11.12.2023 (з урахуванням часткових оплат).

Оскільки відповідачем не оскаржуються розмір нарахованої заборгованості в частині інфляційних втрат та пені, колегією суддів не переглядається вірність проведених нарахувань позивачем та перевірки останніх господарським судом.

Враховуючи факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за спірним договором в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар, нарахування позивачем процентів річних та інфляційних втрат є правомірними, а тому заперечення скаржника в цій частині також відхиляються.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги «…Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Торгівельний дім «Азімут» …

…Як було встановлено судом першої інстанції…

…Відповідно до п. 4.2. договору…

…З наведеного можна дійти висновку про те, що…

…Отже, сторони реалізували принцип свободи договору та врегулювали свої відносини шляхом…

…Варто зауважити, що …

…Згідно п. 5.2. договору...

…За таких обставин, вважаємо, що у замовника виникає обов`язок …

…Проте, як зазначало ПрАТ «ДТРЗ» у своєму відзиві ...

…Пунктом 6.2.5. Договору встановлено, що …

…Вважаємо, що відповідно до приписів п. 6.2.5. Договору…

… Крім того, відповідно до п. 6.3.3. Постачальник зобов`язаний ...

…Таким чином вважаємо, що факт надання постачальником документів щодо якості на товар …

… Серед іншого, варто зауважити, що ТОВ «ТД Азімут» не описано у своїй позовній заяві, зокрема, дотримання ним обов`язку …

…Наголошуємо про те, що надані Позивачем видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні не містять ....

…Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що…

…Відповідно до частин 1-3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який ....

…Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що ...

…Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання ...

…Оскільки цивільним законодавством України передбачено ...

…Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо ...

…Договір підписаний та скріплений печатками сторін…

…В пункті 4.2. Договору сторонами узгоджено, що …

… Отже, вважаємо, що такі умови є узгодженими та обов`язковими для Позивача та Відповідача …

… За таких обставин, ПрАТ «ДТРЗ» у зв`язку з наданням йому постачальником неналежним чином оформлених товаросупровідних документів …

…Зауважуємо, що наведене не суперечить умовам укладеного договору ....

… Вважаємо, що суд першої інстанції, визнавши необов`язковим зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД у видаткових накладних....

… Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що …

… Втім, ані умовами спірного договору, ані приписами чинного законодавства України, не встановлено обов`язку відповідача …

… Натомість, умовами спірного Договору прямо передбачений обов`язок позивача …

… За таких обставин, вважаємо висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» …

… Отже, зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» …

… Щодо інфляційних втрат заявлених до стягнення позивачем та задоволених судовим першої інстанції, слід зазначити, що …

… Сторони домовилися, що прострочені Замовником грошові зобов`язання, передбачені даним Договором, повинні виконуватись …

… На думку ПрАТ «ДТРЗ», суд першої інстанції, задовольняючі зазначені вимоги дійшов помилкового висновку про те, що ...

… Вважаємо, що Позивач не мав обґрунтованих підстав для стягнення інфляційних втрат з Відповідача на підставі ст. 625 ЦК України…

… Частиною 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює …

… Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень …

… На думку ПрАТ «ДТРЗ», Позивачем у даній справі не було доведено факт дотримання ним обов`язку, передбаченого умовами договору, що полягає у передачі ...

… Відповідач не допустив порушення умов спірного договору в частини здійснення оплати ...

… З урахуванням наведеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 по справі №904/6475/23 є незаконним…» відхиляються колегією суддів як такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Судом першої інстанції було надано повну та обґрунтовану оцінку на всі аргументи відповідача, надано належну оцінку поданим сторонами доказам, зроблено об`єктивні висновки щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/6475/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/6475/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 61089,82 грн покласти на Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод".

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.06.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя А.Є. Чередко

Суддя О.В. Чус