РІШЕННЯ

17 червня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/173/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Петрик І.В.

розглянув справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Чакіра Івана Дмитровича, АДРЕСА_1

до відповідача Приватного аграрного підприємства "Холдинг Агро", с. Васильків, Чортківський район, Тернопільська область, 48522

про стягнення заборгованості в розмірі 1 073 069,33 грн

за участі представників:

позивача: Наседкін О.І., ордер серії ВН №1320302 від 14.02.2024

відповідача: не прибув.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи: Фізична особа-підприємець Чакір Іван Дмитрович звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Приватного аграрного підприємства "Холдинг Агро" про стягнення заборгованості в розмірі 1 073 069,33 грн, в тому числі: 696 250,00 грн основного боргу за договором про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023, 69 861,15 грн пені, 9790,03 грн інфляційного збільшення заборгованості, 275 000,00 грн заборгованості за договором про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023, 20 239,85 грн пені та 1928,30 грн інфляційного збільшення заборгованості.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов Договорів про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 та №5 від 30.10.2023, внаслідок чого виникла заявлена до стягнення заборгованість, з урахуванням інфляційних нарахувань та пені.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця Чакіра Івана Дмитровича (вх. №203 від 21.03.2024) залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали.

08 квітня 2024 року від представника позивача надійшла заява, сформована у системі "Електронний суд" 05.04.2024, (вх. №2752 від 08.04.2024) про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 25 березня 2024 року у цій справі.

Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року суд прийняв позовну заяву Фізичної особи-підприємця Чакіра Івана Дмитровича до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 13 травня 2024 року о 11:30 год. Крім того, вказаною ухвалою запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи

Ухвалою суду від 06.05.2024 задоволено заяву б/н від 02.05.2024 року (вх. №3560 від 03.05.2024) представника позивача - адвоката Наседкіна О.І., про його участь у судовому засіданні, призначеному на 13 травня 2024 року о 11:30 год., та всіх наступних судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13 травня 2024 року, враховуючи неявку представників сторін, суд відклав підготовче засідання на 03 червня 2024 року о 10:30 год., про що постановлено відповідну ухвалу, яку направлено сторонам.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, визначених ч.2 ст. 183 ГПК України, відсутність заяв по суті справи, що визначені ст. 161 ГПК України, які сторони мали можливість подати суду, а також з метою дотримання строків проведення підготовчого провадження, передбачених ч.3 ст. 177 ГПК України, у підготовчому засіданні 03 червня 2024 року у відповідності до ст. 185 ГПК України суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17 червня 2024 року о 12:00 год. без постановлення окремого процесуального документа з зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представник позивача повідомлений у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідачу надіслано відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 17 червня 2024 року взяв участь представник позивача адвокат Наседкін Олег Ігорович, в режимі відеоконференції та підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

Додатково, в судовому засіданні представник позивача зазначив про те, що відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України докази в підтвердження фактичного розміру понесених судових витрат, у зв`язку з розглядом цієї справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача не надходило.

Частинами 2, 3 ст.120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває (ч.7 ст.120 ГПК України).

Слід зазначити, що оскільки у відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, процесуальні документи у справі (ухвали суду від 11.04.2024, від 13.05.2024 та від 03.06.2024) надсилались судом ПАП "Холдинг Агро" на адресу, вказану у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг станом на 25.03.2024 долучено до матеріалів справи), а саме: 48522, Тернопільська область, Чортківський район, с. Васильків, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, і були своєчасно отримані представником підприємства (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, інформація з сайту відстеження відправлення Укрпошти, знаходяться в матеріалах справи).

Отже, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення відповідача належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому явка представників сторін в судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Частиною 1 ст. 178 ГПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копії відзиву та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст. 178 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути спір у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Під час розгляду справи судом заслухано позицію представника позивача та досліджено докази, що містяться в матеріалах справи.

17 червня 2024 року справу розглянуто по суті та, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

16 жовтня 2023 року між Фізичною особою-підприємцем Чакіром Іваном Дмитровичем (як Виконавцем) та Приватним аграрним підприємством "Холдинг Агро" () (Замовник) укладено Договір про надання сільськогосподарських послуг №4, у відповідності до умов якого (п.1.1) Виконавець зобов`язався за завданням Замовника та з використанням своєї техніки надати послуги, передбачені п. 2.1. цього Договору, а Замовник прийняти надані послуги і оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

В пункті 2.1. Договору визначено, що Виконавець надає Замовнику наступні сільськогосподарські послуги:

2.1.1. Посіви сільськогосподарських культур під урожай 2024 року.

2.1.2. Збирання зернових і технічних культур врожаю 2023 року.

Згідно з п.2.2. Договору уточнений перелік наданих послуг та їх вартість зазначається в Додатку №1 до даного Договору.

В пунктах 2.3, 2.4 Договору сторони узгодили, що Виконавець надає послуги, передбачені у п. 1.1. Договору на земельній ділянці Замовника. Прийняття Замовником послуг оформляється Актом надання послуг (виконаних робіт).

Відповідно до п.3.1. Договору №4 вартість послуг (виконаних робіт) визначається у відповідних Актах надання послуг (виконаних робіт), підписаних Сторонами.

Розрахунки за надані послуги здійснюються протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня підписання Сторонами Акта наданих послуг (виконаних робіт), якщо інший порядок не визначено додатком до даного Договору. Замовник має право виконати своє зобов`язання щодо сплати наданих послуг (повністю або частково) достроково (авансом) (п.3.2. Договору).

Форма розрахунків безготівкова, відповідно до чинного законодавства, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений в даному договорі (п.3.3. Договору).

Згідно з пп. 4.3.8. Договору №4 Замовник зобов`язався оплачувати послуги на умовах та в порядку, визначеному в розділі 3 цього Договору.

За недотримання строків сплати вартості послуг (виконаних робіт), відповідно до п.3.2 Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати (п.5.3 Договору).

В п.7.1 Договору сторони погодили, що останній набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2025 року, а в частині виконання Сторонами прийнятих на себе по договору зобов`язань до моменту їх повного виконання Сторонами.

У Додатку №1 від 16.10.2023 до договору №4 від 16.10.2023 сторони узгодили перелік послуг, що мали бути надані, та їх вартість, а саме: збирання зернових та технічних культур (соняшник) врожаю 2023 року на площі 230 га вартістю 1250 грн за 1 га та збирання зернових та технічних культур (соняшник) врожаю 2023 року на площі 227 га вартістю 1250 грн за 1 га.

Згідно Акту №4 здачі-прийняття робіт згідно договору про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023, підписаного представниками сторін та скріпленого відтисками їх печаток, підтверджено надання послуг Виконавцем на виконання Договору №4 у період з 16.10.2023 по 06.11.2023, загальною вартістю 696 250,00 грн (без ПДВ). Також підтверджено, що сторони претензій одна до одної не мають.

30 жовтня 2023 року між Фізичною особою-підприємцем Чакіром Іваном Дмитровичем (як Виконавцем) та Приватним аграрним підприємством "Холдинг Агро" () (Замовник) укладено Договір про надання сільськогосподарських послуг №5, у відповідності до умов якого (п.1.1) Виконавець зобов`язався за завданням Замовника та з використанням своєї техніки надати послуги, передбачені п. 2.1. цього Договору, а Замовник прийняти надані послуги і оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

В пункті 2.1. Договору визначено, що Виконавець надає Замовнику наступні сільськогосподарські послуги:

2.1.1. Посіви сільськогосподарських культур під урожай 2024 року.

2.1.2. Збирання зернових і технічних культур врожаю 2023 року.

Згідно з п.2.2. Договору уточнений перелік наданих послуг та їх вартість зазначається в Додатку №1 до даного Договору.

В пунктах 2.3, 2.4 Договору сторони узгодили, що Виконавець надає послуги, передбачені у п. 1.1. Договору на земельній ділянці Замовника. Прийняття Замовником послуг оформляється Актом надання послуг (виконаних робіт).

Відповідно до п.3.1. Договору №5 вартість послуг (виконаних робіт) визначається у відповідних Актах надання послуг (виконаних робіт), підписаних Сторонами.

Розрахунки за надані послуги здійснюються протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня підписання Сторонами Акта наданих послуг (виконаних робіт), якщо інший порядок не визначено додатком до даного Договору. Замовник має право виконати своє зобов`язання щодо сплати наданих послуг (повністю або частково) достроково (авансом) (п.3.2. Договору).

Форма розрахунків безготівкова, відповідно до чинного законодавства, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений в даному договорі (п.3.3. Договору).

Згідно з пп. 4.3.8. Договору №5 Замовник зобов`язався оплачувати послуги на умовах та в порядку, визначеному в розділі 3 цього Договору.

За недотримання строків сплати вартості послуг (виконаних робіт), відповідно до п.3.2 Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати (п.5.3 Договору).

В п.7.1 Договору сторони погодили, що останній набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2025 року, а в частині виконання Сторонами прийнятих на себе по договору зобов`язань до моменту їх повного виконання Сторонами.

У Додатку №1 від 30.10.2023 до договору №5 від 30.10.2023 сторони узгодили перелік послуг, що мали бути надані, та їх вартість, а саме: збирання зернових та технічних культур (соняшник) врожаю 2023 року на площі 250 га вартістю 1100 грн за 1 га.

Згідно Акту №5 здачі-прийняття робіт згідно договору про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023, підписаного представниками сторін та скріпленого відтисками їх печаток, підтверджено надання послуг Виконавцем на виконання Договору №5 у період з 30.10.2023 по 07.12.2023, загальною вартістю 275 000,00 грн (без ПДВ). Також підтверджено, що сторони претензій одна до одної не мають.

Як вказує позивач, відповідач оплату за договорами №4 від 16.10.2023 та №5 від 30.10.2023 не здійснив, направлену на його адресу претензію №017/24 від 14.02.2024 залишив без уваги та відповіді. Сукупний розмір основного боргу відповідача перед позивачем складає 971 250,00 грн.

У зв`язку із вищенаведеними обставинами, позивач звернувся із цим позовом до господарського суду про стягнення заборгованості за надані послуги (виконані роботи) та нарахованих сум пені та інфляції, у зв`язку із простроченням платежів.

Оцінивши подані докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи вказують на те, що між сторонами у справі виникли правовідносини за договорами про надання послуг.

За правилами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договорами про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 та №5 від 30.10.2023, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями:

- Акту №4 здачі-прийняття робіт згідно договору про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023, за період з 16.10.2023 по 06.11.2023, на суму 696 250,00 грн (без ПДВ);

- Акту №5 здачі-прийняття робіт згідно договору про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023, за період з 30.10.2023 по 07.12.2023, на суму 275 000,00 грн (без ПДВ).

Проте відповідач за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим станом на дату звернення із цим позовом до суду у останнього виникла заборгованість за договором про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 на суму 696 250,00 грн та за договором про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023 на суму 275000,00 грн, а всього в розмірі 971 250,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, і відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що на певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка, неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, пунктами 3.2 укладених сторонами договорів №4 від 16.10.2023 та №5 від 30.10.2023 передбачено, що розрахунки за надані послуги здійснюються протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня підписання Сторонами Акта наданих послуг (виконаних робіт), якщо інший порядок не визначено додатком до даного Договору.

За твердженнями позивача, Акт №4 здачі-прийняття робіт згідно договору про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 за період з 16.10.2023 по 06.11.2023, на суму 696 250,00 грн, підписаний сторонами 06.11.2023, отже, оплата вартості послуг мала бути здійснена відповідачем у строк до 21.11.2023. Акт №5 здачі-прийняття робіт згідно договору про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023 за період з 30.10.2023 по 07.12.2023, на суму 275 000,00 грн, підписаний сторонами 07.12.2023, отже оплата вартості наданих послуг мала бути здійснена відповідачем у строк до 22.12.2023.

Доказів погодження сторонами іншого порядку оплати у додатках до даних Договорів матеріали справи не містять.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частинами 1-3 статті 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Водночас, відповідач відзиву на позов не подав, викладені у позовній заяві обставини у встановленому порядку не спростував. Матеріали справи не містять доказів в підтвердження відсутності на час розгляду справи заявленої до стягнення заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 в сумі 696 250,00 грн та за договором про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023 в сумі 275000,00 грн підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та не оспорені відповідачем.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із неналежним виконанням договірних умов, позивач просить стягнути з відповідача відповідно до ст.625 ЦК України 9 790,03 грн суму інфляційного збільшення заборгованості за договором №4 від 16.10.2023 (за період з 22.11.2023 по 21.03.2024), та 1928,30 грн суму інфляційного збільшення заборгованості за договором №5 від 30.10.2023 (за період з 23.12.2023 по 21.03.2024).

Перевіривши наведені позивачем розрахунки, судом з`ясовано, що інфляційні нарахування позивачем здійснено за період грудень 2023 року лютий 2024 року за договором №4 від 16.10.2023 та за період січень-лютий 2024 року за договором №5 від 30.10.2023.

З урахуванням принципу диспозитивності господарського судочинства та визначених позивачем періодів та сум нарахування, суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача 9790,03 грн інфляційних нарахувань за договором №4 від 16.10.2023 та 1928,30 грн інфляційних нарахувань за договором №5 від 30.10.2023, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо стягнення пені, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання також може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п. 5.3. договорів про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 та №5 від 30.10.2023 погоджено, що за недотримання строків сплати вартості послуг (виконаних робіт), відповідно до п. 3.2. договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Як вже зазначалося вище, оплата послуг, наданих за договором №4 від 16.10.2023, в розмірі 696 250,00 грн мала бути здійснена у строк до 21.11.2023.

Відтак, за період з 22.11.2023 по 21.03.2024 відповідачу нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, в сумі 69 861,15 грн.

Оплата послуг, наданих за договором №5 від 30.10.2023, в сумі 275 000,00 грн мала бути здійснена відповідачем у строк до 22.12.2023.

Відтак, за період з 23.12.2023 по 21.03.2024 відповідачу нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 20 239,85 грн.

Перевіривши розрахунки заявлених до стягнення сум пені окремо по кожному з договорів, суд встановив, що останні розраховано арифметично вірно та у відповідності до приписів чинного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення 69 861,15 грн пені за договором №4 від 16.10.2023 та 20 239,85 грн за договором №5 від 30.10.2023 також підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не оспорені у встановленому порядку відповідачем.

Судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем при зверненні із цією позовною заявою до Господарського суду Тернопільської області про стягнення заборгованості на загальну суму 1 073 069,33 грн сплачено судовий збір у розмірі 14568,75 грн, згідно квитанції ID: 4694-7521-7971-6324 від 21.03.2024.

Зарахування сплаченої суми судового збору згідно вищенаведеної квитанції до спеціального фонду державного бюджету України судом перевірено (відповідна виписка від 22.03.2024 знаходиться в матеріалах справи).

Проте, оскільки позовну заяву про стягнення 1 073 069,33 грн заборгованості Фізичною особою-підприємцем Чакіром І.Д. подано в електронній формі через систему "Електронний суд", до сплати підлягав судовий збір в розмірі 12 876,83 грн (16096,04*0,8).

З урахуванням вищенаведеного, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 12876,83 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Проте, за відсутності відповідного клопотання ФОП Чакіра І.Д., питання щодо повернення з Державного бюджету України судового збору в сумі 1691,92 грн, надміру сплаченого при поданні позовної заяви, згідно квитанції ID: 4694-7521-7971-6324 від 21.03.2024, судом не вирішується.

Керуючись статтями 20, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 178, 183, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного аграрного підприємства "Холдинг Агро" (с. Васильків, Чортківський район, Тернопільська область, 48522, ) на користь Фізичної особи-підприємця Чакіра Івана Дмитровича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ):

- 696 250 (шістсот дев`яносто шість тисяч двісті п`ятдесят) грн 00 коп. основного боргу за договором про надання сільськогосподарських послуг №4 від 16.10.2023 та 275 000 (двісті сімдесят п`ять тисяч) грн 00 коп. за договором про надання сільськогосподарських послуг №5 від 30.10.2023;

- 9 790 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто) грн 03 коп. інфляційних нарахувань за договором №4 від 16.10.2023 та 1928 (одна тисяча дев`ятсот двадцять вісім) грн 30 коп. інфляційних нарахувань за договором №5 від 30.10.2023;

- 69 861 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят одну) грн 15 коп. пені за договором №4 від 16.10.2023 та 20 239 (двадцять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн 85 коп. за договором №5 від 30.10.2023;

- 12 876 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 83 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам у справі відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19 червня 2024 року.

Суддя Н.В. Охотницька