ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 906/1361/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Вронська Г.О., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю.А.,

представників учасників справи:

позивача - Красовський В.М.,

відповідача - Бугайчук М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи"

на ухвалу Господарського суду Житомирської області

у складі судді Кудряшової Ю.В.

від 16.01.2024 та

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Філіпова Т.Л., Василишин А.Р., Маціщук А.В.

від 20.03.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи"

до ОСОБА_1

про стягнення 460 295,92 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн збитків, завданих позивачу його посадовою особою.

2. Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 у справі № 906/1361/23, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані тим, що подана позовна заява про стягнення збитків завданих товариству його посадовою особою, підписана адвокатом Красовським В.М. від імені товариства, а не одного з учасників юридичної особи, а тому у адвоката Красовського В.М., як уповноваженого Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи", відсутні підстави для звернення до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у даній справі, та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували пункт 12 частини 1 статті 20, частину 7 статті 30, статтю 54 та пункт 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

4. Позиція Верховного Суду

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у даній справі, в частині залишення без розгляду, на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн збитків, завданих позивачу його посадовою особою.

Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зазначає таке.

Відповідно до частин 2-6 статті 65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частина 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із пунктом 12 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Майновий стан товариства не є байдужим для його учасників. Так, від такого стану може залежати як вартість частки учасника товариства, так і можливість прийняття товариством рішення про виплату учасникам дивідендів у тому чи іншому розмірі. Таким чином, хоча порушення прав товариства не є порушенням прав чи прямого (безпосереднього) інтересу учасника, але учасник може мати похідний інтерес у захисті прав товариства.

Похідний інтерес задовольняється через різні правові інститути.

Зокрема, до них належить інститут так званого похідного позову. Відповідно до частини 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Згідно з частинами 2, 3 статті 54 Господарського процесуального кодексу України у разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів), який (які) подав (подали) позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі. До закінчення підготовчого засідання у справі інший співвласник (співвласники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) цієї юридичної особи має (мають) право приєднатися до поданого позову шляхом подання до суду відповідної заяви, після чого він (вони) набуває (набувають) таких самих процесуальних прав та обов`язків, як і власник (учасник, акціонер), який подав позов.

Отже, за похідним позовом учасник, член, акціонер набуває статусу процесуального представника юридичної особи, якій завдано збитків, але не має власного права на позов (у матеріальному значенні) до порушника.

Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц.

Якщо одна особа одночасно є і учасником товариства, і його керівником, то її неможливо розглядати ізольовано лише з одного аспекту діяльності (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 905/1076/16).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.12.2016 у справі "ТОВ "Фріда" проти України").

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн збитків, завданих позивачу його посадовою особою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами учасників товариства відповідно до протоколу № 1 від 30.08.2018.

Згідно з пунктом 4.2.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" учасниками товариства є: ОСОБА_1 з часткою 37,9% статутного капіталу, ОСОБА_2 з часткою 37,9% статутного капіталу, ОСОБА_3 з часткою 24,2% статутного капіталу.

Відповідно до пункту 8.4.1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" виконавчий орган товариства є одноосібним -директор.

Відповідач - ОСОБА_1 був директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до звільнення з посади відповідним рішенням загальних зборів учасників 03.10.2022, а з 04.10.2022 посаду директора товариства обіймає Арапов Олександр Олександрович .

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" підписана адвокатом Красовським Володимиром Миколайовичем, який представляє товариство на підставі ордера АМ № 1066560 від 09.10.2023.

Як зазначалось вище, приймаючи оскаржувані судові рішення про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" до ОСОБА_1 про стягнення 460 295,92 грн, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позовна заява підписана адвокатом Красовським В.М. від імені товариства, а не від імені одного з учасників юридичної особи, а тому у адвоката Красовського В.М., як уповноваженого Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи", відсутні підстави для звернення до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи".

Однак, такі висновки судів попередніх інстанцій є помилковими.

Так, у постанові Верховного Суду від 05.12.2023 у справі № 917/178/23 зроблено висновок про те, що враховуючи положення пункту 12 частини 1 статті 20 та статті 54 Господарського процесуального кодексу України з позовом про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, може звернутися як власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, так і сама юридична особа.

Тобто, у вказаній постанові Верховний Суд зробив загальний висновок щодо застосування положень пункту 12 частини 1 статті 20 та статті 54 Господарського процесуального кодексу України, від якого Суд не вбачає підстав відступати.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У порушення вказаних приписів процесуального закону, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували вищезазначеної правової позиції Верховного Суду щодо застосування положень пункту 12 частини 1 статті 20 та статті 54 Господарського процесуального кодексу України, яка полягає в тому, що, зокрема, не тільки учасник юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків може звернутися з позовом про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, а й сама юридична особа може звернутися з таким позовом.

Отже, внаслідок порушення приписів пункту 12 частини 1 статті 20 та статті 54 Господарського процесуального кодексу України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли хибного висновку про неможливість звернення з позовом у даній справі самої юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи", якій завдано збитків посадовою особою такої юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з частиною 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У частині 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються, зокрема, довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" підписана її представником - адвокатом Красовським Володимиром Миколайовичем.

У той же час, повноваження адвоката як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи", у тому числі, в Господарському суді Житомирської області, підтверджуються копією ордеру серії АМ № 1066560 від 09.10.2023 (т. 1, а.с. 92).

Вищевикладеним підтверджується наявність у адвоката Красовського Володимира Миколайовича повноважень на представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" у суді першої інстанції та права на підписання позовної заяви від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи".

Враховуючи викладене, Суд вважає, що підстав для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду) у суду першої інстанції не було.

На вказане порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції уваги не звернув та помилково залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.

З огляду на викладене, Суд вважає обґрунтованими доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, про те, що у цій справі суди першої та апеляційної інстанції дійшли необґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж Суд звертає увагу на те, що Господарським судом Житомирської області ухвалою від 23.11.2023 у даній справі № 906/1361/23 (т. 1, а.с. 193-194) було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, з тих підстав, що позов пред`явлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" у даній справі, за підписом адвоката Красовського В.М., як особи уповноваженої відповідним органом товариства, а норми статті 54 Господарського процесуального кодексу України жодним чином не забороняють юридичній особі звернутися з позовом про відшкодування збитків з її посадової особи.

Натомість, оскарженою ухвалою від 16.01.2024 Господарський суд Житомирської області дійшов зовсім протилежних висновків, ніж в ухвалі від 23.11.2023 у даній справі № 906/1361/23, щодо одних і тих же обставин.

Вказане свідчить про недотримання судом першої інстанції принципу юридичної визначеності.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 3, 4 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

6. Судові витрати

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Українські авіаційні системи" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.01.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 906/1361/23.

3. Справу № 906/1361/23 передати до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді Г.О. Вронська

І.Д. Кондратова