ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2548/20 (911/895/24)

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, пр. О.Поля, 2; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативні енергоресурси» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/5, кімн. 16; )

про стягнення штрафу та пені

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2548/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 11; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативні енергоресурси» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/5, кімн. 16; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ворка Л.О.

За участю представників сторін:

від Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України: Попов Я.О.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2548/20 за заявою ТОВ «ФК «Профкапітал» про банкрутство ТОВ «Альтернативні енергоресурси», провадження в якій відкрите згідно ухвали від 22.09.2020.

Постановою Господарського суду Київської області від 31.01.2023 визнано ТОВ «Альтернативні енергоресурси» банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Беркута М.С.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

08.04.2024 до суду надійшла позовна заява Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.04.2024 № 54-02/696 (вх. № 506/24) до Відповідача ТОВ «Альтернативні енергоресурси» про стягнення штрафу та пені.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2024 вказану позовну заяву передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах провадження у справі № 911/2548/20 про банкрутство ТОВ «Альтернативні енергоресурси», присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 911/2548/20 (911/895/24).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2024 відкрито провадження за вказаною позовною заявою за правилами загального позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2548/20 про банкрутство ТОВ «Альтернативні енергоресурси»; підготовче засідання призначено на 14.05.2024; встановлено сторонам процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

В судовому засіданні 14.05.2024 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті в судовому засіданні на 28.05.2024.

16.05.2024 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення Позивача від 16.02.2024 б/№ (вх. № 5203/24) по суті справи.

28.05.2024 в судове засідання з`явився представник Позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету ліквідатора Банкрута ухвали суду від 14.05.2024.

Представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд задовольнити позов повністю.

В позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача в дохід загального фонду Державного бюджету України 389129 грн штрафу та 389129 грн пені; стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення АМКУ за розглядом матеріалів справи № 54/11-20 було прийнято рішення від 31.07.2023 № 54/38-р/к, яким визнано, що ТОВ «Альтернативні енергоресурси» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в ред., яка була чинна до 01.01.2024), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час підготовки до участі у публічних закупівлях.

За відповідні порушення на Відповідача накладено штраф в розмірі 389129 грн та в подальшому, у зв`язку з несплатою штрафу, Відповідачу нараховано пеню в розмірі 389129 грн за період з 18.10.2023 по 01.04.2024, з урахуванням норм ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Позивач звертається до судової практики Верховного Суду в постановах від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17 та від 06.08.2019 у справі № 911/254/16 щодо співвідношення застосування антимонопольного законодавства та законодавства про банкрутство, у зв`язку з чим робить висновок про те, що нарахування, застосовані на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань, відповідно до положень законодавства про банкрутство.

У зв`язку з несплатою Відповідачем нарахованих штрафу та пені, Позивач вважає наявними підстави для стягнення вказаних штрафних санкцій в судовому порядку.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. Таким чином розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами, а саме за позовом та додатковими письмовими поясненнями Позивача.

Частиною 2 статті 7 КУзПБ передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

У судовому засіданні 28.05.2024, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представника Позивача, суд зазначає наступне.

31.07.2023 Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення АМКУ було прийнято рішення № 54/38-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» за результатами розгляду справи № 54/11-20.

Згідно вказаного рішення визнано, що ТОВ «Альтернативні енергоресурси» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в ред., яка була чинна до 01.01.2024), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час підготовки до участі у публічних закупівлях:

- ДК 021:2015:09320000-8 «Пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води», ідентифікатор закупівлі UA-2017-11-29-002422-с, що проводились КП «Дніпропетровська обласна дитяча лікарня» Дніпропетровської обласної ради;

- ДК 021:2015:09320000-8 «Пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води», ідентифікатор закупівлі UA-2018-11-21-001460-с, що проводились КП «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради;

- ДК 021:2015:09320000-8 «Пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води», ідентифікатор закупівлі UA-2017-12-21-001260-b, що проводились КП «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради;

- ДК 021:2015:09320000-8 «Пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води», ідентифікатор закупівлі UA-2018-02-13-002946- b, що проводились КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради;

- ДК 021:2015:09320000-8 «Пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води», ідентифікатор закупівлі UA-2018-11-21-001460-с, що проводились КП «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради;

- ДК 021:2015:09320000-8 «Пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води», ідентифікатор закупівлі UA-2018-11-29-002323-с, що проводились КП «Дніпропетровська обласна дитяча лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

За визначені порушення на Відповідача накладено штраф у загальному розмірі 389129 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було направлено Відповідачу копію рішення № 54/38-р/к разом із супровідним листом № 54-02/1607 від 07.08.2023, та вказане поштове відправлення 481) було отримане Відповідачем 17.08.2023.

Відповідачем вказане рішення № 54/38-р/к від 31.07.2023 в установленому порядку до суду не оскаржувалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Частиною 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

У зв`язку з несплатою Відповідачем штрафу у встановлений термін, Позивачем була нарахована пеня в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожний день прострочення сплати штрафу, за період з 18.10.2023 по 01.04.2024 включно в сумі 974768,98 грн, проте Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню в розмірі 389129 грн, відповідно до вимог ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно з приписами ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання, у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами, подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Судом встановлено, що ТОВ «Альтернативні енергоресурси» визнано банкрутом згідно постанови Господарського суду Київської області від 31.01.2023 у справі № 911/2548/20, і на даний час триває ліквідаційна процедура.

Предметом розгляду у даній справі є заявлені Позивачем вимоги про стягнення з Відповідача штрафу та пені в загальному розмірі 778258 грн, застосовані Позивачем відповідно до Закону України «Про захист економічної конкуренції» 31.07.2023, зокрема після дати визнання Боржника (Відповідача) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (31.01.2023).

Надаючи оцінку доводам Позивача суд звертається до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 25.10.2022 у справі № 904/11261/15, а також від 27.06.2023 у справі № 922/5238/21 (922/1937/22).

Згідно ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Лексико-семантичний аналіз частини першої статті 59 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що законодавцем не передбачено виключень щодо припинення нарахування окремих видів економічної відповідальності, оскільки нарахування штрафу, пені та інших економічних санкцій припиняються за всіма видами заборгованості банкрута в силу прямої вимоги закону. Виключення щодо зазначених нарахувань прямо не передбачені не лише положеннями КУзПБ, але і Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Загальне визначення штрафних санкцій містить частина перша статті 230 Господарського кодексу України, відповідно до якої штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України, штраф як адміністративно-господарська санкція - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності, а перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Загальні положення щодо функції Антимонопольного комітету України накладення штрафів на суб`єктів господарювання - юридичних осіб за порушення антимонопольно-конкурентного законодавства також визначені у Главі 28 «Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення антимонопольно-конкурентного законодавства», яка входить у Розділ V «Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання».

Положеннями частини першої статті 257 ГК України визначено, що справи про порушення антимонопольно-конкурентного законодавства розглядаються Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у порядку, встановленому законом.

Згідно з частинами другою, третьою, п`ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (відповідно до якого визначено правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин), особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

При цьому, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, справи про порушення антимонопольно-конкурентного законодавства розглядаються Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями та у порядку, встановленому законом, в цьому випадку - Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Разом з тим, хоча штраф та пеня, які передбачені зазначеним Законом, за своєю суттю є окремим (самостійним) видом штрафних (економічних) санкцій, однак, водночас, є різновидом відповідальності за правопорушення у сфері господарювання, оскільки включені законодавцем до однієї сфери правового регулювання.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Іншого визначення поняття «пеня» ні Закон України «Про захист економічної конкуренції», ні КУзПБ не містять.

Таким чином, на штраф, застосований органами АМКУ до суб`єкта господарювання в порядку Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також на пеню, нараховану на суму несплаченого штрафу, в порядку статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», поширюється заборона встановлена частиною 1 статті 59 КУзПБ.

Доводи скаржника про необхідність врахування судом висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17 та від 06.08.2019 у справі № 911/254/16, суд вважає необґрунтованими, оскільки системний аналіз змісту зазначених постанов дає підстави для висновку про те, що вказані в цих постановах правові позиції визначені без їх системного тлумачення в контексті законодавства у сфері банкрутства та визначених КУзПБ процедур, а також без правового аналізу положень Закону України «Про захист економічної конкуренції» у взаємодії із положеннями саме Кодексу України з процедур банкрутства, про що безпосередньо вказано в постанові Верховного Суду від 27.06.2023 у справі № 922/5238/21 (922/1937/22).

Відтак, з огляду на наявність прямої заборони, передбаченої частиною першою статті 59 КУзПБ, щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача 778258,00 грн штрафу та пені, оскільки такі нарахування є різновидом економічних санкцій (видом юридичної відповідальності), нарахування яких у процедурі ліквідації боржника прямо заборонене законом.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене вище позов Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ТОВ «Альтернативні енергоресурси» про стягнення штрафу та пені залишається судом без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 11673,87 грн покладаються на Позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7, 59 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення та підписання повного тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 10.06.2024.

Суддя С.Ю. Наріжний