ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/842/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО"

про стягнення 7 875 719, 62 грн

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

про стягнення 13 151, 12 грн,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Бойченко С.І.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом: Невструєв Л.Б.;

від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом: Кулініч В.О.;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог за первісною позовною заявою з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (надалі - відповідач) про стягнення 7 875 719, 62 грн, з яких: 6 663 912, 00 грн основний борг, 883 152, 63 грн інфляційні втрати та 328 654, 99 грн 3% річних.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 20/21-362-РДД від 13.12.2021, в частині своєчасного та повного повернення грошових коштів сплачених за невідпущену електричну енергію.

2. Стислий виклад позицій відповідача за первісною позовною заявою

Заперечує щодо задоволення позову, просить відмовити в його задоволені та, зокрема, зазначає, що відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій, оскільки діє заборона введена Постановою НКРЕКП №332 від 25.02.2022 на нарахування штрафних санкцій, передбачених договорами укладеними між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану, також вказує на те, що укладений між сторонами договір містить елементи кредиту, а тому має застосовуватись положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України і Публічне акціонерне товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО" звільняється від відповідальності за ст.625 Цивільного кодексу України. Крім цього, звертає увагу, що сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості, яким фактично змінено строк плати, а тому прострочення починається саме з 01.08.2023, надає контррозрахунок, відповідно до якого 3% річних складає 121 702, 97 грн та інфляційні втрати 206 946, 37 грн.

Заявляє клопотання про зменшення 3% річних та інфляційних втрат до 99%, в обґрунтування якого посилається на те, що є ключовим стратегічно важливим підприємством для суспільства, що забезпечує потреби в енергетиці, працює виключно для задоволення потреб держави, є збитковим підприємством, здійснює господарську діяльність в надзвичайно складних фінансово-економічних умовах спричинених військовими діями та нестабільною ситуацією на ринках електричної енергії, а стягнення значних сум позбавить можливості спрямовувати кошти на відновлення критичної інфраструктури і виплати заробітної плати працівникам.

3. Стислий виклад позовних вимог за зустрічною позовною заявою

Публічне акціонерне товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО" звернулось із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" про стягнення 13 151, 12 грн, з яких: 11 272, 39 грн пеня та 1 878, 73 грн 3 % річних.

Зустрічні позовні вимоги, з посиланням на ст.173, 193, 216, 230 Господарського кодексу України, ст.549, 610, 625, 655 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" своїх грошових зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 20/21-362-РДД від 13.12.2021, в частині своєчасної оплати електричної енергії.

4. Стислий виклад позицій відповідача за зустрічною позовною заявою

Заперечує щодо задоволення позову, просить відмовити в його задоволені та, зокрема, зазначає, що відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій, оскільки діє заборона введена Постановою НКРЕКП №332 від 25.02.2022 на нарахування штрафних санкцій, передбачених договорами укладеними між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стан та вказує, що постанова НКРЕКП №413 від 26.04.2022, якою доповнено постанову №332 підпунктом 16 пункту 1, набрала чинності з дня її прийняття, проте, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.

Звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постановах від 19.09.2022 у справі №912/1941/21, від 25.01.2022 у справі №911/782/21, в яких зазначено, зокрема, що положення постанови НКРЕКП є спеціальними щодо правового регулювання спірних правовідносин та підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

5. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/842/24, її розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 30.04.2024.

19.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" про стягнення 13 151, 12 грн, з яких: 11 272, 39 грн пеня та 1 878, 73 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2024 прийнято зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (надалі відповідач за первісним/позивач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (надалі позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 13 151, 12 грн та вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

29.04.2024 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшли відповідь на відзив та заява про зменшення позовних вимог у частині стягнення пені, останній просить стягнути з відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом 7 875 719, 62 гн, з яких: 6 663 912, 00 грн основний борг, 883 152, 63 грн інфляційні втрати та 328 654, 99 грн 3% річних. Також у поданій заяві про зменшення позовних вимог міститься клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

30.04.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з заявою про зменшення позовних вимог.

У підготовче засідання 30.04.2024 з`явилися представники позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом, відповідач за первісним/позивач за зустрічним позовом в засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2024 відкладено підготовче засідання в справі 911/842/24 на 16.05.2024.

01.05.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому міститься клопотання про зменшення нарахованих 3% річних, пені та інфляційних втрат на 99%.

06.05.2024 від позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

10.05.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив.

У підготовче засідання 16.05.2024 з`явилися представники сторін. Суд, із урахуванням думки представників сторін, протокольною ухвалою прийняв до розгляду заяву позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом про зменшення позовних вимог за первісним позовом та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Також у підготовчому засіданні 16.05.2024 сторонами подано спільну заяву про закінчення підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті. Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні судом оголошено перерву до 28.05.2024.

28.05.2024 від відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про долучення доказів сплати судового збору до матеріалів справи.

У судове засідання 28.05.2024 з`явилися сторони.

Представник позивача за первісним/відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні 28.05.2024 надав пояснення по суті позовних вимог за первісним позовом і просив його задовольнити повністю, також надав пояснення по суті заперечень щодо зустрічного позову та просив відмовити в його задоволені.

Представник відповідача за первісним/позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні 28.05.2024 надав пояснення по суті заперечень щодо первісних позовних вимог і просив відмовити в задоволені первісного позову, також надав пояснення по суті позовних вимог за зустрічним позовом і просив задовольнити зустрічний позов.

У судовому засіданні 28.05.2024 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

13.12.2021 між Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО"/продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (далі ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС"/покупець) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 20/21-362-РДД (далі договір), пунктом 1.1. якого передбачено, що предметом договору є електрична енергія в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому договорі.

Відповідно до п.2.1. договору продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в об`єднану енергосистему України, а покупець зобов`язується відібрати електричну енергію з об`єднаної енергосистеми України згідно графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у додатку №1, згідно п.п.23. п.3. Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 № 499.

Продавець має право в односторонньому порядку на зменшення обсягу відпуску/відбору електричної енергії покупцю у разі якщо собівартість виробництва електричної енергії у продавця є більшою ніж ціна (вартість) електричної енергії визначеної в цьому договорі, з технічних причин, з інших причин чи обставин. За таких обставин обсяг(и) електричної енергії, який підлягає зменшенню та період(и) зменшення відпуску/відбору, визначається(ються) продавцем. Про зменшення відпуску/відбору електричної енергії в певних обсягах та за певний період(и) продавець має право повідомити покупця не пізніше ніж за тридцять днів до дати такого зменшення відпуску/відбору електричної енергії.

У разі прийняття регулятором змін (доповнень) в Правила ринку в частині змін, які стосуються чи впливають на діяльність продавця на ринках електричної енергії, продавець має право в односторонньому порядку, письмово попередивши покупця не менше ніж за 3 доби до дати початку відпуску/відбору електричної енергії, зменшити обсяг відпуску/відбору електричної енергії до обсягів визначених продавцем від загального обсягу відпуску/відбору електроенергії визначеного у додатку 1.

У разі отримання продавцем коштів за електричну енергію відпуск/відбір якої зменшив продавець, останній зобов`язується повернути кошти в межах вартості зменшеного обсягу відпуску/відбору електричної енергії протягом п`ятнадцяти банківських днів з дати отримання від покупця вимоги в письмовій формі про повернення коштів у сумі вартості електричної енергії зменшеної для відпуску/відбору.

Згідно із п.3.1. договору ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, та загальна вартість договору визначаються у додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва. Ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, згідно п.14.1.4. ст.14, п.213.1.1. ст.213 та п.215.1. ст.215 Податкового кодексу України включає в себе акцизний податок у розмірі, що визначений п.215.3.9. ст. 215 Податкового Кодексу України.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що оплата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у розділі 10 цього договору шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості 100% всього обсягу електричної енергії передбаченої цим договором (за вирахуванням суми гарантійного внеску) протягом 2-х (двох) банківських днів з дати укладення цього договору. Відпуск електричної енергії здійснюється продавцем покупцю, а покупець має право відбору електричної енергії, за умови оплати її протягом двох робочих днів з дати укладення цього договору.

Відповідно до п.3.3. договору період відпуску/відбору електричної енергії становить: з 01.03.2022 до 30.04.2022 включно.

У разі надходження від організатора аукціону - ТОВ «Українська енергетична біржа» на розрахунковий рахунок продавця суми гарантійного внеску, внесеної покупцем для участі в аукціоні, вказана сума гарантійного внеску після його фактичного надходження на розрахунковий рахунок продавця зараховується продавцем як оплата (часткова оплата) електричної енергії за останній місяць (період) відпуску/відбору згідно цього договору. Покупець не пізніше 1 (одного) банківського дня після надходження на розрахунковий рахунок продавця суми гарантійного внеску, додатково перераховує продавцю суму у розмірі 20% від сплаченого гарантійного внеску (п3.4. договору).

У пункті 4.2. договору сторони погодили, що сторона, яка порушила строк (термін) виконання грошового зобов`язання передбаченого цим договором, зобов`язується сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час прострочки від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представника сторін та скріплення відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до моменту повного, та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором або укладення сторонами додаткової угоди про припинення (розірвання) цього договору.

Додатком №1 до договору сторони погодили графік відпуску/відбору електричної енергії на період з 01.03.2022 по 30.04.2022, а само 14 630 МВт.г., загальною вартістю 36 902 712, 00 грн.

13.12.2021 ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" сплачено гарантійний внесок у розмірі 11 704 000, 00 грн та листом за вих.№4231 від 14.12.2021 ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" повідомило ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" про його отримання.

У подальшому ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" сплачено ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" в загальній сумі 30 223 130, 34 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №6646, 6647, 6648, 6649, 6650 від 15.12.2021 на загальну суму 2 340 800, 00 грн, №127 від 16.12.2021 на суму 22 857 912, 00 грн, №6975 від 05.01.2022 на суму 5 024 418, 34 грн.

Отже, в загальному ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" сплачено ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" 41 927 130, 34 грн (11 704 000, 00 грн + 30 223 130, 34 грн).

Листом за вих.№24/239 від 25.01.2022 ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" повідомило ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" про зменшення відпуску/відбору електричної енергії в обсязі 2 400 МВт.год за період з 01.03.2022 по 10.03.2022.

ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" листом за вих.№24/408 від 07.02.2022 повідомило ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" про зменшення відпуску/відбору електричної енергії в обсязі 2 400 МВт.год за період з 11.03.2022. по 20.03.2022.

Також листом за вих.№24/597 від 17.02.2022 ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" повідомило ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" про зменшення відпуску/відбору електричної енергії в обсязі 2 630 МВт.год за період з 21.03.2022 по 31.03.2022.

До матеріалів позовної заяви ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" долучено претензію за вих.№114 від 13.07.2022 з вимогою до ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" сплатити заборгованість за договорами №20/21-362-РДД від 13.12.2021, №20/21-215-РДД від 31.08.2021 та № 20/21-266-РДД від 11.10.2021 в загальному розмірі 12 382 017, 60 грн.

В якості доказів направлення вказаної претензії на адресу ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" долучено список №Alex2 б/д згрупованих відправлень, який не містить відмітки відділення поштового зв`язку, крім того, в матеріалах справи відсутній опис вкладення поштового відправлення, з переліком відправлених документів та з номером цього поштового відправлення, а тому суд позбавлений можливості встановити чи в даному списку відправлялось поштове відправлення з вказаною вище претензією, також в матеріалах справи відсутній чек про оплату послуг поштового зв`язку.

27.06.2023 між ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" (далі кредитор) та ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі боржник) укладено договір про реструктуризацію заборгованості №19/10 (далі договір про реструктуризацію), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовились про реструктуризацію заборгованості (далі основний борг), що виникла у боржника перед кредитором станом на 15.06.2023 за двосторонніми договорами купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2021 №20/21-215-РДД, від 27.10.2021 №20/21-315-РДД, від 13.12.2021 №20/21-362-РДД.

Згідно із п.2.1. договору загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до п.1.1. цього договору, станом на 15.06.2023 складає 11 559 567, 07 грн, у т.ч. за договором від 31.08.2021 №20/21-215-РДД - 3 603 600, 00 грн, за договором від 27.10.2021 №20/21-315-РДД - 1 322 055, 07 грн, за договором від 13.12.2021 №20/21- 362-РДД - 6 633 912, 00 грн.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що боржник зобов`язується сплатити в повному обсязі суму основного боргу, вказану у п.2.1. цього договору, шляхом щомісячного перерахування кредитору грошових коштів рівними частинами згідно з додатком №1 до даного договору - графіком погашення заборгованості (далі - графік), який є невід`ємною частиною цього договору. Оплата за відповідний місяць згідно з графіком повинна надходити від боржника на рахунок кредитора в сумі, визначеній цим графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому повинна бути здійснена оплата.

Зобов`язання боржника зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора грошових коштів у термін та сумі, що встановлені графіком (п.2.3. договору).

Згідно із п.2.4. договору за відсутності заборгованості (прострочення оплати) з платежів поточного місяця та попередніх місяців згідно з графіком, боржник має право дострокового погашення заборгованості, строк погашення якої не настав.

Пунктом 2.6. договору сторони погодили, що кредитор відмовляється від нарахування та стягнення з боржника будь-яких штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків за користування чужими грошовими коштами на суму заборгованості та за договорами, вказаними в п.2.1. договору, за умови належного виконання боржником умов цього договору.

Відповідно до п.9.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (в разі наявності) і діє протягом 4 (чотирьох) місяців.

Також сторонами погоджено наступний графік погашення заборгованості (додаток №1 до договору про реструктуризацію):

1. 3 900 000, 00 грн термін погашення: червень 2023 року;

2. 3 900 000, 00 грн термін погашення: липень 2023 року;

3. 3 759 567, 07 грн термін погашення: серпень 2023 року.

У подальшому ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" сплачено ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" 3 900 000, 00 грн, що підтверджується платіжним доручення №1815 від 29.06.2023, в призначені платежу якого вказано: «погашення боргу за договором №19/10 від 27.06.2023, заборгованість за договором №20/21-215-РДД та за договором №20/21-315-РДД».

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу електричної енергії, який підпадає під правове регулювання глави 54 Цивільного кодексу України.

Як визначено ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України України)

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як визначено ч.1 ст.66 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на момент укладення сторонами договору) купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно із п.2 ч.2 ст.66 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на момент укладення сторонами договору) Учасники ринку мають право вільно обирати контрагентів за двосторонніми договорами, укладати ці договори у довільній формі та на умовах, що визначаються за домовленістю сторін з урахуванням таких обмежень: учасники ринку мають право продавати імпортовану електричну енергію за двосторонніми договорами, крім обсягів, які відповідно до норм цього Закону підлягають обов`язковому продажу на ринку "на добу наперед";

ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" у даній справі є учасниками ринку електричної енергії, оскільки, як визначено п.96 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», до учасників ринку електричної енергії належать, зокрема, електропостачальник (ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС") та виробник (ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО"), які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що оплата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у розділі 10 цього договору шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості 100% всього обсягу електричної енергії передбаченої цим договором (за вирахуванням суми гарантійного внеску) протягом 2-х (двох) банківських днів з дати укладення цього договору.

Додатком №1 до договору сторони погодили графік відпуску/відбору електричної енергії на період з 01.03.2022 по 30.04.2022, а само 14 630 МВт.г., загальною вартістю 36 902 712, 00 грн.

Оскільки, договір купівлі-продажу електричної енергії №20/21-362-РДД укладено 13.12.2021, то строк оплати настав 15.12.2021.

У свою чергу ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" сплачено ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" в загальному 41 927 130, 34 грн, а саме 13.12.2021 гарантійний внесок у розмірі 11 704 000, 00 грн та 30 223 130, 34 грн, (платіжні дорученням: №6646, 6647, 6648, 6649, 6650 від 15.12.2021 на загальну суму 2 340 800, 00 грн, №127 від 16.12.2021 на суму 22 857 912, 00 грн, №6975 від 05.01.2022 на суму 5 024 418, 34 грн.

За первісним позовом ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" заявлено, зокрема, вимогу про стягнення з ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" 6 663 912, 00 грн попередньої оплати.

Як встановлено судом вище ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" неодноразово повідомляло ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" про зменшення відпуску/відбору електричної енергії

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.1. договору в разі отримання продавцем коштів за електричну енергію відпуск/відбір якої зменшив продавець, останній зобов`язується повернути кошти в межах вартості зменшеного обсягу відпуску/відбору електричної енергії протягом п`ятнадцяти банківських днів з дати отримання від покупця вимоги в письмовій формі про повернення коштів в сумі вартості електричної енергії зменшеної для відпуску/відбору.

Так, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" до матеріалів позовної заяви долучено претензію за вих.№114 від 13.07.2022 з вимогою до ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" сплатити заборгованість, проте в якості доказів направлення вказаної претензії на адресу ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" долучено список №Alex2 б/д згрупованих відправлень.

Відповідно ч.3. п.2. Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила) згруповані поштові відправлення, поштові перекази - реєстровані поштові відправлення, поштові перекази в кількості більше одного, що одночасно подаються для пересилання одним відправником.

Поштові перекази юридичних осіб приймаються для пересилання після надходження коштів, призначених для переказу, та плати за їх пересилання на окремі поточні рахунки оператора поштового зв`язку, а також списку згрупованих поштових переказів в електронній формі за формою, визначеною оператором поштового зв`язку, якщо інше не передбачено договором (п.52. Правил)

Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправнику може видаватися один розрахунковий документ на один список з одним примірником списку (п.54. Правил).

На внутрішніх згрупованих рекомендованих поштових відправленнях також можуть наноситися відмітки, які свідчать про те, що оплату проведено в повному обсязі (Плату стягнуто). Такі відмітки наносяться на зазначені поштові відправлення поряд із штриховим кодовим ідентифікатором за умови нанесення дати приймання (п.63. Правил).

Згідно із п.17. Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Долучений до матеріалів справи список №Alex2 б/д згрупованих відправлень, не містить відмітки відділення поштового зв`язку, крім того, в матеріалах справи відсутній опис вкладення поштового відправлення, з переліком відправлених документів та з номером цього поштового відправлення, а тому суд позбавлений можливості встановити чи в даному списку відправлялось поштове відправлення з вказаною вище претензією, також в матеріалах справи відсутній чек про оплату послуг поштового зв`язку.

Отже, матеріали справи не містять та суду, в порядку передбаченому ГПК України, не надано доказів направлення ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" претензії за вих.№114 від 13.07.2022 на адресу ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО", також матеріали справи не містять доказів отримання вказаної претензії останнім.

Проте 27.06.2023 між ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" (далі кредитор) та ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" укладено договір про реструктуризацію заборгованості №19/10.

Згідно із п.2.1. договору про реструктуризацію загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до п.1.1. цього договору, станом на 15.06.2023 складає 11 559 567, 07 грн, у т.ч. за договором від 31.08.2021 №20/21-215-РДД - 3 603 600, 00 грн, за договором від 27.10.2021 №20/21-315-РДД - 1 322 055, 07 грн, за договором від 13.12.2021 №20/21- 362-РДД (спірний договір) - 6 633 912, 00 грн.

Сторонами погоджено графік погашення заборгованості (додаток №1 до договору про реструктуризацію):

1. 3 900 000, 00 грн термін погашення: червень 2023 року;

2. 3 900 000, 00 грн термін погашення: липень 2023 року;

3. 3 759 567, 07 грн термін погашення: серпень 2023 року.

У подальшому ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" сплачено ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" 3 900 000, 00 грн, що підтверджується платіжним доручення №1815 від 29.06.2023.

У призначені платежу вказано: «погашення боргу за договором №19/10 від 27.06.2023, заборгованість за договором №20/21-215-РДД та за договором №20/21-315-РДД».

Як встановлено судом вище сторонами в додатку №1 до договору про реструктуризацію погоджено графік погашення заборгованості за спірним договором у розмірі 6 633 912, 00 грн, отже, суд приходить до висновку, що сторонами договором про реструктуризацію змінено строки оплати визначені в договорі від 13.12.2021 №20/21- 362-РДД.

Крім цього, закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність в нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17.

Суд розцінює підписання ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" договору про реструктуризацію та часткову оплату, як визнання ним основного боргу за первісним позовом.

Договором про реструктуризацію не встановлено який платіж здійснюється, за яким договором, проте встановлено, що перший платіж в розмірі 3 900 000, 00 грн повинен бути здійснений до 30.06.2023.

ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" сплачено ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" 3 900 000, 00 грн, що підтверджується платіжним доручення №1815 від 29.06.2023.

У призначені платежу вказано: «погашення боргу за договором №19/10 від 27.06.2023, заборгованість за договором №20/21-215-РДД та за договором №20/21-315-РДД».

Отже, на виконання договору про реструктуризацію ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО", здійснивши перший платіж у розмірі 3 900 000, 00 грн, погасило заборгованість у розмірі 3 603 600, 00 грн за договором №20/21-215-РДД повністю та частково наперед за договором №20/21-315-РДД у розмірі 296 400, 00 грн (3 900 00, 00 грн 3 603 600, 00 грн).

Оскільки, договором про реструктуризацію не встановлено, який платіж здійснюється в якості погашення боргу за яким з трьох договорів, ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" самостійно визначено в призначені платежу за якими договорами здійснюється погашення заборгованості.

Наступний платіж у розмірі 3 900 000, 00 грн мав бути здійснений до 31.07.2023 та непогашеною заборгованість залишалась частково в розмірі 1 025 655, 07 грн за договором №20/21-215-РДД і в розмірі 6 633 912, 00 грн за договором від 13.12.2021 №20/21- 362-РДД (спірний договір).

Третій платіж у розмірі 3 759 567, 07 грн мав бути здійснений до 31.08.2023.

Враховуючи викладене вище строк оплати заборгованості за договором від 13.12.2021 №20/21- 362-РДД (спірний договір) у розмірі 6 633 912, 00 грн частково настав 31.07.2023 в розмірі 2 874 344, 93 грн (3 900 000, 00 грн (платіж, який мав бути здійснений в липні) 1 025 655, 07 грн (залишок за договором №20/21-215-РДД)) та в розмірі 3 759 567, 07 грн настав 31.08.2023.

Доказів оплати ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" заборгованості в розмірі 6 633 912, 00 грн матеріали справи не містять та останнім, у порядку передбаченому ГПК України, суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності в ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" суми основної заборгованості за договором у розмірі 6 633 912, 00 грн. Доказів її погашення, ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" не надано та вказана заборгованість не спростована, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог у цій частині.

Також ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" заявлено до стягнення з ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" 3% річних за загальний період з 05.08.2022 по 29.03.2024 в сумі 328 654, 99 грн та 883 152, 63 грн інфляційних втрат за загальний період з 05.08.2022 по 29.03.2024.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд звертає увагу на те, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 №910/13071/19 та в постанові від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21.

Перевіривши наданий ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" розрахунок 3% річних в розмірі 328 654, 99 грн за загальний період з 05.08.2022 по 29.03.2024, суд зазначає, що він виконаний невірно, оскільки сторонами укладеним договором про реструктуризацію заборгованості змінено строки оплати заборгованості за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №20/21- 362-РДД від 13.12.2021, а тому ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" невірно визначено періоди нарахування 3% річних.

Як встановлено судом вище строк оплати заборгованості за договором у розмірі 6 633 912, 00 грн частково настав 31.07.2023 в розмірі 2 874 344, 93 грн та в розмірі 3 759 567, 07 грн настав 31.08.2023.

Враховуючи викладене вище, судом здійснено власний розрахунок 3% річних за загальний період з 01.08.2023 по 29.03.2024, обмежуючись сумами та періодами визначеними ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", а саме наступним чином:

Сума боргу (грн)Період нарахування 3% річних3% річних (грн)
2 874 345, 0001.08.2023 31.08.20237 323, 37
6 633 912, 0001.09.2023 29.03.2024114 915, 80
Всього122 239, 47
Отже, за розрахунком суду розмір 3% річних за загальний період з 01.08.2023 по 29.03.2024 складає 122 239, 47 грн, а тому позовні вимоги первісної позовної заяви в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі визначеному судом.

Також перевіривши наданий ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" розрахунок інфляційних втрат за загальний період з 05.08.2022 по 29.03.2024 в розмірі 883 152, 63 грн, суд зазначає, що він виконаний невірно, оскільки, останнім невірно визначено період нарахування інфляційних втрат, так як зазначено судом вище строк оплати настав 31.07.2023 та 31.08.2023, а тому судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат за загальний період з серпня 2023 року по березень 2024 року, обмежуючись сумами та періодами визначеними ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", а саме наступним чином:

Сума боргу (грн)Період нарахування інфляційних втрат3% річних (грн)
2 874 345, 00серпень 2023 року- 40 240, 83
6 633 912, 00вересень 2023 року березень 2024 року249 322, 10
Всього209 081, 27
За розрахунком суду розмір інфляційних втрат за загальний період з серпня 2023 року по березень 2024 року складає 209 081, 27 грн, а тому позовні вимоги ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" за первісним позовом у цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі визначеному судом.

Крім цього, суд зазначає, що посилання ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" на те, що укладений договір містить елементи кредиту, оскільки ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" здійснювалась попередня оплата, а тому до даних правовідносин має застосовуватись положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України і ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" звільняється від відповідальності за ст.625 Цивільного Кодексу України, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд зазначає, що сторонами укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є товар - електрична енергія, а не грошові кошти. Внаслідок укладення договору купівлі-продажу в ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" виникає зустрічний обов`язок з поставки товару електричної енергії у визначений договором строк, тобто, у ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" не виникає право правомірного користування отриманими грошовими коштами без зустрічної поставки товару.

У постанові від 07.04.2020 р. у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного Кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу за весь час прострочення. Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 р. у справі № 916/190/18.

Разом з тим ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" заявлено про зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних в порядку ст.551 Цивільного Кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України.

Відповідно до положення статті 233 Господарського кодексу України, що кореспондується з положеннями ч.3 ст.551 ЦК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Натомість ч.1 ст.230 ГКУ, визначено, що штрафними є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, з чого вбачається, що відсотки річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями в розумінні ст.233 ГК України та 551 ЦК України.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" про зменшення розміру відсотків річних на 99 %.

Що стосується предмета зустрічного позову про стягнення 11 272, 39 грн пені та 1 878, 73 грн 3 % річних нарахованих за 16.12.2021, в зв`язку з несвоєчасною оплатою ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" електричної енергії, то суд зазначає, що пунктом 3.2. договору сторони погодили, що оплата за електричну енергію проводиться в розмірі вартості 100% всього обсягу електричної енергії передбаченої цим договором (за вирахуванням суми гарантійного внеску) протягом 2-х банківських днів з дати укладення цього договору.

Як встановлено судом вище, оскільки, договір купівлі-продажу електричної енергії №20/21-362-РДД укладено 13.12.2021, то строк оплати настав 15.12.2021.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатком №1 до договору сторони погодили графік відпуску/відбору електричної енергії на період з 01.03.2022 по 30.04.2022, а само 14 630 МВт.г., загальною вартістю 36 902 712, 00 грн.

У свою чергу ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" сплачено ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" 36 902 712, 00 грн, а саме 13.12.2021 гарантійний внесок у розмірі 11 704 000, 00 грн, 2 340 800, 00 грн (платіжні дорученням: №6646, 6647, 6648, 6649, 6650 від 15.12.2021) та 22 857 912, 00 грн (платіжне доручення №127 від 16.12.2021).

Доказів оплати всієї суми в розмірі 36 902 712, 00 грн в строк до 15.12.2021 матеріали справи не містять.

16.12.2021 ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" сплачено 22 857 912, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №127 від 16.12.2021.

Отже, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" прострочено строк оплати електричної енергії в розмірі 22 857 912, 00 грн.

Перевіривши наданий ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" розрахунок 3% річних за період 16.12.2021 в розмірі 1 878, 73 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги зустрічного позову в цій частині підлягають задоволенню.

Крім цього, ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" заявлено до стягнення 11 272, 39 грн пені за період з 16.12.2021.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями п.4 ст.231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

У пункті 4.2. договору сторони погодили, що сторона, яка порушила строк (термін) виконання грошового зобов`язання передбаченого цим договором, зобов`язується сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час прострочки від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Перевіривши наданий ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" розрахунок пені за період 16.12.2021 в розмірі 11 272, 39 грн, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги зустрічного позову в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо посилання ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", що на приписи пункт 5 Постанови №333 (доповненим відповідно до постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та підпункт 16 пункту 1 Постанови №332 (доповненим відповідно до постанови від 26.04.2022 №413) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Обов`язковими до застосування учасниками ринку електроенергії є норми постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 в справі №911/1359/22

Як встановлено судом вище, строк оплати за договором купівлі-продажу електричної енергії №20/21-362-РДД від 13.12.2021 настав 15.12.2021, ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" нараховано пеню та 3% річних за період до існування вказаних постанов та не в період дії воєнного стану, а тому посилання ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" на застасування норм вказаних постанов при нарахування штрафних санкцій за зустрічним позовом є безпідставними.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі РуїсТоріха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд частково задовольняє первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" та задовольняє зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО".

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у позові просить суд повернути надлишково сплачений судовий збір у зв`язку із зменшенням позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що порядок та правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, враховуючи, що позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у загальному розмірі 152 112, 99 грн та в подальшому зменшено позовні вимоги до 7 875 719, 62 грн, суд дійшов висновку, що позивач має право на повернення 57 604, 35 грн судового збору.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що рішення суду не є виконавчим документом, у зв`язку з чим, питання про повернення судового збору буде вирішено окремою ухвалою суду.

Крім того, суд відзначає, що згідно приписів частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Тобто, оскільки обидва позови в даній справі стосуються стягнення коштів, то у випадку часткового задоволення первісного і зустрічного позовів, суд вправі здійснити зарахування таких вимог.

Однак, з огляду на задоволення як первісного позову, так і зустрічного, суд з метою забезпечення сторонам чіткого розуміння, які саме вимоги в якій частині задоволені як за первісним позовом, так і за зустрічним, та які саме суми підлягають стягненню вбачає за необхідне чітко визначити дані вимоги в резолютивній частині рішення.

Водночас, сторони не позбавлені можливості після набрання законної сили рішенням у даній справі здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст.601 Цивільного кодексу України.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" просило суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" 80 000, 00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги №13/5 від 20.05.2019, додаткову угоду №08/24 від 11.03.2024 до договору про надання правничої допомоги №13/5 від 20.05.2019, детальний опис наданої професійної правничої допомоги, акт про прийняття-передачі наданих послуг №1/08/24, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4409/10 від 23.12.2010 та копію довіреності №13-1О1 від 02.01.2024.

Частини 1 та 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРЕНЕРГО надано заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, з посиланням на те, що такі витрати є не співмірними із складністю справи та наданими послугами і адвокатом не доведено факту виконання робіт, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги саме в розмірі 80 000, 00 грн.

Як вже наголошувалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Суд зазначає, що подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідні докази згідно ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку доводам відповідача про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зазначає, що дослідивши обсяг виконаних робіт представником Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" по наданню правової допомоги в даній справі, та приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 80 000, 00 грн є надто завищеними та неспівмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зважаючи на складність справи.

Судом враховано, що спочатку Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" заявлялось до стягнення з Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" 12 676 081, 21 грн та в подальшому зменшено позовні вимоги до 7 875 719, 62 грн, тоді як акт прийому-передачі наданих послуг на суму 80 000, 00 грн складено до подання заяви про зменшення позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, обсяг і обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, враховуючи ціну позову, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" про стягнення витрат на правову допомогу, а саме в сумі 40 000, 00 грн.

Також суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою, а тому посилання відповідача на відсутність документів про оплату таких послуг є необґрунтованими.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

На підставі викладеного, враховуючи заперечення Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг на підставі договору про надання правової допомоги, а також часткове задоволення первісного позову, співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку, що розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 40 000, 00 грн та покладаються на Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог, а саме в розмірі 35 528, 10 грн.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" про стягнення 7 875 719, 62 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (08711, Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, ідентифікаційний код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного Петра, будинок 25, літера Б, офіс 5, ідентифікаційний код 41427817) 6 663 912 (шість мільйонів шістсот шістдесят три тисячі дев`ятсот дванадцять) грн 00 коп. основного боргу, 209 081 (двісті дев`ять тисяч вісімдесят одну) грн 27 коп. інфляційних втрат, 122 239 (сто двадцять дві тисячі двісті тридцять дев`ять) грн 47 коп. 3 % річних, 83 942 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 80 коп. судового збору та 35 528 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн 10 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" про стягнення 13 151, 12 грн задовольнити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного Петра, будинок 25, літера Б, офіс 5, ідентифікаційний код 41427817) на користь Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (08711, Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, ідентифікаційний код 22927045) 1 878 (одну тисячу вісімсот сімдесят вісім) грн 73 коп. 3% річних, 11 272 (одинадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн 39 коп. пені та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

6. Після набрання рішенням суду законної сили видати накази.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 19.06.02024.

Суддя В.М. Антонова