ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 червня 2024 рокуСправа № 912/794/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали справи № 912/794/24

за позовом: Приватного підприємства "Поділля-Агрохімсервіс", вул. Незалежності, 233, смт. Вапнярка, Тульчинський район, Вінницька область, 24240

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера Центрум Агро", вул. Небесної Сотні, 1/4, с. Хащувате, Гайворонський район, Кіровоградська область, 26331

про стягнення 149 063,15 грн

Без виклику сторін.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Поділля-Агрохімсервіс", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера Центрум Агро" про стягнення заборгованості в сумі 149 063,15 грн, з яких: 145 630,00 грн основного боргу та 3 433,15 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами поставки щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 17.04.2024 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/794/24. Згідно вказаної ухвали, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач позовні вимоги заперечив повністю, про що подав відзив на позов.

Частиною 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно матеріалів справи, позивач просить стягнути заборгованість за поставлений товар та подає документи (договір, видаткові накладні) без підпису іншої сторони - відповідача ТОВ "Тера Центрум Агро", пояснюючи вказане ухиленням відповідача від підписання вказаних документів. При цьому, позивач подає до суду сформовані ним та зареєстровані податкові накладні, вказуючи на дотримання позивачем норм Податкового кодексу України, що, на думку позивача, свідчить про його добросовісність та реальність поставки.

Відповідач у відзиві на позов заперечив укладення з позивачем відповідних договорів поставки та вказав про відсутність доказів, які б підтверджували факт укладення. Щодо поставки товару - відповідач послався на відсутність у позивача доказів такої поставки.

Суд враховує, що згідно правил ч. 5 ст. 236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, за загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

Однак зазначене не позбавляє суд права витребувати докази у передбаченому частиною четвертою статті 74 ГПК України випадку (постанова КГС ВС від 04.07.2019 у справі №908/1932/18).

Як слідує з матеріалів справи, спірним між сторонами є питання укладення договору і здійснення позивачем поставки товару відповідачу, за якою позивач просить стягнути грошові кошти.

При цьому, позивач надає до суду сформовані і зареєстровані в реєстрі податкові накладні та при подані позову подав заяву про забезпечення доказів, шляхом витребування у Державній податковій службі у Кіровоградській області відомостей про зареєстровані відповідачем податкові накладні і формування ним податкового кредиту за фактом постачання товару.

Суд ухвалою від 08.04.2024 відмовив позивачу у задоволені вказаної заяви, вказуючи на те, що наведені заявником обставини є підставою для витребування таких доказів в порядку ст. 81 ГПК України, однак не є підставою для забезпечення доказів.

Суд зазначає, що за нормами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою.

Згідно ст. 198 Податкового кодексу України, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту без отримання податкової накладної, можуть бути документи, визначені у п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України.

У постанові від 29.06.2021 по справі № 910/23097/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила:

податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки;

підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст;

встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце (пункти 4.28- 4.30).

У постанові від 04.11.2019 зі справи № 905/49/15 Верховний Суд зробив висновки, неврахування яких є підставою касаційного оскарження, що:

податкова накладна як доказ може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним;

оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати положення ПК України та фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

У постанові від 05.12.2018 зі справи № 915/878/16 Верховний Суд зробив висновки, неврахування яких також є підставою оскарження, що для з`ясування реальності господарської операції необхідно встановлювати, чи має місце відображення операції з отримання товару в податковій звітності.

Отже, у справі, що розглядається, є необхідним з`ясування всіх фактичних дій як постачальника, так і покупця щодо відображення ними в податковому і бухгалтерському обліку постачання товару.

Проте позивач, заявивши в заяві про забезпечення доказів про необхідність зібрання доказів для дослідження питання щодо формування відповідачем податкового кредиту, відповідного клопотання в порядку ст. 81 ГПК України не подав, не враховуючи зміст ухвали суду від 08.04.2024.

Внаслідок вказаного, суд має сумніви у добросовісному здійснені позивачем своїх процесуальних прав та обов`язків, а тому задля повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи витребовує відповідні докази.

Окрім того, у суду виникли питання щодо того, як саме здійснювалась фактична поставка товару та як саме передавались документи на підпис. Так, зміст позовної заяви не містить викладу обставин яким саме шляхом відбувалась поставка товару (наприклад, автотранспортом позивача чи самовивіз відповідачем зі складу позивача тощо) та у відповідності до вказаного - які ще оформлялись документи, у тому числі ті, що передбачені законодавством (товарно-транспортна накладна та/або інші документи, які фіксують переміщення товару тощо),

Також у відзиві на позов відповідач заперечує укладення договору та посилається на відсутність доказів поставки товару, однак відзив не містить чіткого та однозначного твердження чи заперечення щодо отримання товару від позивача.

Частиною 5 ст. 161 ГПК України передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

У відповідності до викладеного, з огляду на обсяг та характер спірних правовідносин та необхідність вчинення певних процесуальних дій, які віднесені до завдань підготовчого провадження, суд вважає наявними підстави перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 14, 73-81, 161, 177, 181-183 250, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Перейти до розгляду справи № 912/794/24 за правилами загального позовного провадження.

2. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів.

3. Призначити у справі підготовче засідання на 10.07.2024 о 14:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, в залі суд. засідань № 324.

4. ПОЗИВАЧУ подати до суду письмові пояснення з питань: яким саме шляхом відбувалась поставка товару (автотранспортом позивача чи самовивіз відповідачем зі складу позивача тощо) та у відповідності до вказаного - які ще оформлялись документи, у тому числі ті, що передбачені законодавством та/або внутрішнім обліком підприємства позивача (товарно-транспортна накладна та/або інші документи, які фіксують переміщення товару тощо); яким саме чином передавались документи на підпис відповідачу.

Вказані пояснення подати до суду у строк до 05.07.2024 з доказами їх надсилання відповідачу у справі.

5. ВІДПОВІДАЧУ - письмові пояснення, в яких чітко та однозначно підтвердити або НЕ підтвердити отримання від позивача товару (незалежно від обставин укладення договору у вигляді єдиного письмового документа), стягнення вартості якого є предметом розгляду.

Вказані пояснення подати до суду у строк до 05.07.2024 з доказами їх надсилання позивачу у справі.

6. На період воєнного стану та необхідності забезпечення безпеки відвідувачів, рекомендувати учасникам справи реалізувати своє право на участь у засіданні суду в режимі відеоконференції, у тому числі, поза межами приміщення суду, передбачене ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

7. Витребувати від Головного управління ДПС у Кіровоградській області інформацію про формування (декларування) платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Тера Центрум Агро" () податкового кредиту від постачальника Приватного підприємства "Поділля-Агрохімсервіс" () на підставі податкових накладних:

№ 50 від 11.07.2023, що зареєстрована постачальником 28.07.2023 за № ;

№81 від 06.06.2023, що зареєстрована постачальником 29.06.2023 за № ;

№83 від 07.06.2023, що зареєстрована постачальником 29.06.2023 за № ;

№ 181 від 16.06.2023, що зареєстрована постачальником 06.07.2023 за № .

Витребувану інформацію просимо подати до суду у строк до 08.07.2024.

Суд зазначає, що за нормами ч.ч. 8, 9 ст. 81 ГПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Копію ухвали надіслати сторонам до електронних кабінетів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області до електронного кабінету з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та поштою за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55.

Суддя В.В.Тимошевська