ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Справа№ 910/13345/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання Прокопенко О.В.

учасники справи 03.06.2024 не з`явились

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту"

про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 (повний текст рішення складено та підписано 29.01.2024)

у справі №910/13345/23 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура"

про стягнення 499 344, 19 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю СМАРТ ФАБРІКС

про визнання недійсним договору

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/13345/23 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" заборгованість у розмірі 313 715 грн 28 коп., 3% річних 30 556 грн 05 коп., втрати від інфляції 154 995 грн 47 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5991 грн 20 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" подало апеляційну скаргу, у якій просило прийняти апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" на рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/13345/23 від 18.01.2024 та відкрити апеляційне провадження по справі; скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/13345/23 від 18.01.2024 повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" про стягнення заборгованості в розмірі 499 344, 19 грн, з яких: 313 715, 28 грн основного боргу, 30 556, 05 грн 3% річних, 155 072, 86 грн інфляційних втрат відмовити повністю; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/13345/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/13345/23 залишено без змін.

24.05.2024 на адресу суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" надійшло клопотання про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу. У даній заяві позивач просить ухвалити додаткову постанову про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГОЛОВНА МАНУФАКТУРА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАСОБИ ПРОМИСЛОВОГО ЗАХИСТУ () витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 12 000,00(дванадцять тисяч гривень 00 коп.); заяву розглянути за відсутності позивача.

В додатках до клопотання про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу позивач надав наступні документи:

- оплата;

- акт наданих послуг 151 від 22.05.24;

- договір правової допомоги;

- квитанція про надсилання стороні ТОВ "ГОЛОВНА МАНУФАКТУРА".

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.05.2024 клопотання про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" у справі №910/13345/23 передано на розгляд колегії у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі №910/13345/23 призначено до розгляду на 03.06.2024. Надано можливість учасникам справи, у строк до 31.05.2024 надати суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі.

29.05.2024 через електронний суд від відповідача надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, у яких останній просив суд залишити без задоволення клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13345/23 щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу та відмовити в прийнятті додаткового рішення по справі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначав, що у стягненні понесених судових витрат ТОВ «Засоби промислового захисту», в зазначеному розмірі має бути відмовлено у зв`язку з їхньою необґрунтованістю та явною завищеністю.

У судове засідання, яке відбулося 03.06.2024 учасники справи не з`явились.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У силу положень пункту 12 частини третьої статті 12 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" про ухвалення додаткового судового рішення, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів установила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Убачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" у своєму відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" зазначало, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 9000,00 грн. У подальшому 24.05.2024 (постанова суду апеляційної інстанції 22.05.2024) Товариство з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" подало клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Судом установлено, що 17.11.2021 між ТОВ "Засоби промислового захисту" та АБ «МІНЧЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» було укладено договір про надання правової допомоги. Предметом даного договору є надання АБ правових послуг клієнту. Сторони визначили, що даний договір діє до повного врегулювання питання пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю клієнта, визначених в замовлення (додатках) до даного договору.

Відповідно до замовлення №15-08/23 від 15.08.2023 сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) за надання правових (правничих) послуг визначено Сторонами з врахуванням вимог ст. 126 Господарсько-процесуального Кодексу України, складності питань, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку), деталізується сторонами в акті наданих послуг, виходячи з погодинної оплати праці Адвоката яка складає 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, в якому надається правова допомога, за годину участі Адвоката, (в тому числі за складання Адвокатом одного друкованого аркуша: позовної заяви, відзиву, заперечення, скарги, клопотання, запиту, правового висновку, інших процесуальних документів, документів правового характеру) в суді першої інстанції.

У подальшому, додатковою угодою №1 від 11.03.2024 сторони досягли згоди внести зміни в п.2. Додаток №15-08/23 від 15.08.2023, виклавши його в наступній редакції:

«п.2. Сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) за надання правових (правничих) послуг визначено Сторонами з врахуванням вимог cm. 126 Господарсько-процесуального Кодексу України, складності питань, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку), деталізується сторонами в акті наданих послуг, виходячи з погодинної оплати праці Адвоката яка складає 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, в якому надається правова допомога, за годину участі Адвоката, (в тому числі за складання Адвокатом одного друкованого аркуша: позовної заяви, відзиву, заперечення, скарги, клопотання, запиту, правового висновку, інших процесуальних документів, документів правового характеру) в кожній із судових інстанцій».

Відповідно до акту наданих послуг від 22.05.2024 АБ було надані наступні послуги:

№Найменування робіт, послугКіл- стьОд.ЦінаСума
1Аналіз підстав апеляційної скарги ТОВ «ГОЛОВНА МАНУФАКТУРА» на рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 по справі № 910/13345/231пос.500500,00
2Надано правової консультації на предмет перспективності досягнення позитивного для Клієнта судового рішення у судді апеляційної інстанції у справі № 910/13345/231пос.10001000
3Підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі № 910/13345/231пос.60006000,00
4Участь у судовому засіданні 25.03.2024 у справі №910/13345/231пос.15001500
5Участь у судовому засіданні 24.04.2024 у справі №910/13345/231пос.15001500
6Участь у судовому засіданні 22.05.2024 у справі №910/13345/231пос.15001500
Загальна вартість 12 000,00 грн
В суді апеляційної інстанції інтереси ТОВ «ГОЛОВНА МАНУФАКТУРА» представляв адвокат Мартиненко А.В.

Розглянувши надані ТОВ «ГОЛОВНА МАНУФАКТУРА» докази колегія суддів зазначає наступне.

Порядок оплати міститься у п.2 Замовлення №15-08/23 від 15.08.2023. Цим положенням передбачено, що Сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) за надання правових (правничих) послуг визначено Сторонами з врахуванням вимог ст. 126 Господарсько-процесуального Кодексу України, складності питань, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку), деталізується сторонами в акті наданих послуг, виходячи з погодинної оплати праці Адвоката яка складає 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, в якому надається правова допомога, за годину участі Адвоката, (в тому числі за складання Адвокатом одного друкованого аркуша: позовної заяви, відзиву, заперечення, скарги, клопотання, запиту, правового висновку, інших процесуальних документів, документів правового характеру) в суді першої інстанції.

Як убачається із матеріалів справи №910/13345/23, у суді апеляційної інстанції було проведено 3 судових засідання 25.03.2024, 24.04.2024, 22.05.2024. З огляду на зазначений п.2 замовлення №15-08/23 від 15.08.2023 розрахунок винагороди за участь у судових засіданнях у 2024 році вираховується від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2024 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлюється у розмірі 3028 грн.

30 відсотків від 3028 грн становить: 3028*30/100=908,4 грн. Тобто на момент проведення судових засідань у справі №910/13345/23 від 25.03.2024; від 24.04.2024; від 22.05.2024 розмір гонорару (винагороди) за надання правових (правничих) послуг згідно з Замовленням №15-08/23 від 15.08.2023 становив 908,4 грн за годину.

В той же час, зважаючи на акт надання послуг №151 від 22.05.2024, за участь у судових засіданнях по справі №910/13345/23 від 25.03.2024; від 24.04.2024; від 22.05.2024 представник ТОВ «Засоби промислового захисту» просить стягнути з ТОВ «Головна Мануфактура» по 1500 грн.

Так, судове засідання від 25.03.2024 року тривало 59 хвилин, згідно протоколу судового засідання; судове засідання від 24.04.2024 тривало 51 хвилину; судове засідання від 22.05.2024 тривало 11 хвилин. Отже, ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що за три судові засідання підлягає задоволенню сума щодо відшкодування послуг у розмірі 1 831,94 грн.

Стосовно підготовки відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" і заявлена до стягнення 6000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Якщо розраховувати кількість аркушів відзиву, то 1 аркуш займають реквізити суду та сторін, 2 з половиною аркуші складає хронологія подій у справі і 3 аркуші складає сам відзив на апеляційну скаргу. Отже, ураховуючи також все вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням заперечень відповідача за первісним позовом, обґрунтованим розміром витрат за підготовку відзиву є 2 725,20 грн.

Щодо заявлених позивачем за первісним позовом послуг «аналіз підстав апеляційної скарги ТОВ «ГОЛОВНА МАНУФАКТУРА» на рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2024 по справі № 910/13345/23» та «правова консультація на предмет перспективності досягнення позитивного для Клієнта судового рішення у судді апеляційної інстанції у справі № 910/13345/23» у загальному розмірі 1500,00 грн, суд зазначає, що у цій частині заява позивача підлягає повному задоволенні.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Отже, колегія суддів вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, у даному випадку позивача за первісним позовом, в межах доводів та вимог заяви, а також з урахуванням заперечень відповідача за первісним позовом, які викладені у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшла висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача у розмірі 6 057,14 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Отже, оскільки Верховний Суд акцентує увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін та з огляду на заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" з покладенням на Товариство з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 057,14 грн.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки під час ухвалення постанови 03.06.2024 були відсутні учасники справи, тому датою ухвалення цього судового рішення є дата його повного складення, зокрема 12.06.2024.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна мануфактура" (03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, буд. 14; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Засоби промислового захисту" (79041, м. Львів, вул. Городоцька, 162; ) 6 057,14 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов