ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р. Справа№ 920/11/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційні скарги фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича та Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 (повний текст складено 11.03.2024)

у справі №920/11/24 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Сумської міської ради

до фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича

про стягнення 132104 грн 69 коп.,

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Сумська міська рада (далі - позивач) звернулась у Господарський суд Сумської області з позовом до фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича (далі - відповідач) та просила стягнути 132 104,69 грн безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у комунальній власності Сумської міської територіальної громади за адресою: м.Суми, вул. Григорія Давидовського, 38/8 знаходиться земельна ділянка площею 0,9580 га, кадастровий номер :03:006:0006, частиною якої (49,62% або 0,4754 га) користується відповідач без зареєстрованого права оренди на неї, у зв`язку із чим позивач, як власник земельної ділянки, недоотримав дохід у вигляді орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.08.2023.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що позивачем необґрунтовано визначено площу частини земельної ділянки, якою користується відповідач; в матеріалах справи відсутні докази використання земельної ділянки саме площею 4754 кв. м. для розміщення нежитлової будівлі площею 2702,6 кв. м., тому розрахована позивачем сума неодержаного доходу не підтверджена; є безпідставним нарахування позивачем плати за землю у період з 01.03.2022 до 31.12.2022, оскільки у цей період не нараховувалась та не сплачувалась плата за землю через те, що Сумську міську територіальну громаду віднесено до території активних бойових дій за період з 24 лютого по 03 квітня 2022 року.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 06 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича на користь Сумської міської ради 103 760,81 грн.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, фізична особа - підприємець Соломаха Володимир Миколайович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 103760,81 грн та 2684,00 витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які належать на праві приватної власності різним особам; позивач проводив розрахунок виходячи з того, що відповідачу для обслуговування нежитлового приміщення площею 2702,6 кв.м. необхідна земельна ділянка площею 4754 кв.м.; суд установив, що площею земельної ділянки, що використовується відповідачем є 3734 кв.м. та здійснив перерахунок суми за використання частини земельної ділянки; у матеріалах справи міститься витяг щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 16.08.2023, однак він може застосовуватись при визначенні розміру безпідставно збережених коштів лише за 2023 рік, а до попереднього періоду (за 2022 рік та з 01.01.2023 по 15.08.2023) його застосовувати неможливо; проведення розрахунку суми орендної плати за землю за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 є безпідставним, оскільки за вказаний період по місту Суми не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та/або орендна плата); судом не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах у справах №320/5877/17, №917/1739/17, №922/3412/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 05 травня 2024 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Позивач отримав ухвалу суду 17.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, однак не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Також не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Сумська міська рада подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати пункти 1,2 та 4 резолютивної частини рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на земельній ділянці кадастровий номер :03:006:0006 розташоване майно двох власників - відповідача та ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД", саме виходячи з обрахунку площ нерухомого майна, яке належить цим двом власникам, відповідачу було нарахована плата за земельну ділянку, що складає 49,65% від загальної площі ділянки і це відповідає висновкам Верховного Суду у справі №922/1646/20; рішенням міськради від 26.02.2020 відповідачу і його співвласнику було надано дозвіл на поділ спірної земельної ділянки, однак на сьогодні, після спливу 4 років, поділ не виконано, нові ділянки не сформовано та не зареєстровано, тому твердження відповідача про те, що йому потрібен значно менший розмір ділянки для обслуговування свого майна виглядають некоректно; до моменту поділу та формування нових ділянок плата за користування земельною ділянкою нараховується пропорційно часток у спільному майні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2024 року поновлено позивачу процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, об`єднано у одне провадження розгляд апеляційних скарг позивача та відповідача, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу позивача - до 10 травня 2024 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

09.05.2024 відповідач направив відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому він заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що відповідачу не належить нежитлове приміщення на праві спільної сумісної чи спільної часткової власності, відповідно позиція позивача є помилковою; також підтримав доводи, які викладені відповідачем у власній апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 02.10.2023 (а.с.18-19) - 19 січня 2017 року було проведено державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :03:006:0006; категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення: 11.2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 0,9580 га за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 38 (зараз: вул. Григорія Давидовського). Нормативна грошова оцінка - 7 379 708,00 грн, дата проведення нормативної грошової оцінки - 16.08.2023.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.10.2023, за Сумською міською радою 01.09.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:006:0006 площею 0,9580 га за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 38 (а.с.15)

Відповідач, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.12.2010, укладеного між ТОВ "ТОПТЕХСЕРВІС" та ФОП Соломахою В.М., придбав нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 38, а саме: цех № 12 площею 138,4 кв. м.; майстерня № 13 - 32,9 кв. м.; цех № 14 - 73,9 кв. м.; сходи № 15 - 16,0 кв. м.; тамбур № 16 - 2,2 кв. м.; коридор № 17 -7,9 кв. м.; битовка № 18 - 31,8 кв. м.; коридор № 19 - 8,0 кв. м.; кладова № 20 - 1,2 кв. м.; коридор № 20а -1,4 кв. м.; кладова № 21 - 1,4 кв. м.; кладова № 22 - 1,5 кв. м.; убиральня № 24 - 6,2 кв. м.; кладова № 25 - 3,3 кв. м.; кладова № 21 - 1,4 кв. м.; кладова № 22 - 1,5 кв. м.; убиральня № 24 - 6,2 кв. м.; кладова № 25 - 3,3 кв. м.; кладова № 26 - 1,5 кв. м.; сауна № 27 - 55,0 кв. м.; цех № 28а-180,1 кв. м.; кладова № 286 - 3,4 кв. м.; майстерня №28в - 21,4 кв. м.; цех № 28 - 220,8 кв. м.; цех № 29 -533,1 кв. м.; склад № 32 - 209,4 кв. м.; склад № 33 - 273,2 кв. м.; майстерня № 33а - 21,1 кв. м.; кладова № 336 - 11,8 кв. м.; кладова № 33в - 8,9 кв. м.; сауна № 34 - 7,4 кв. м.; кладова № 353.4 кв. м.; кладова № 36 - 7,5 кв. м.; кладова № 37 а - 3,2 кв. м.; сходи № 41 - 16,1 кв. м.; кабінет № 38 - 3,4 кв. м.; тамбур № 39 - 2,2 кв. м.; коридор № 40 - 11,7 кв. м.;сходи № 41 - 16,1 кв. м.; душова № 42-5,2 кв. м.; битовка № 43 - 12,1 кв. м.; кладова № 44 - 1,3 кв. м; кладова № 44а - 1,1 кв. м.; кладова № 45 - 21,0 кв. м.; коридор № 46 - 41,3 кв. м.; коридор № 47 - 3,3 кв. м.; битовка № 48 - 12,1 кв. м.; битовка № 49 - 11,8 кв. м.; цех № 50 - 290,2 кв. м.; убиральня № 52 - 3,6 кв. м.; вмивальня № 53 - 5,3 кв. м.; вмивальня № 54 - 1,7 кв. м.; убиральня № 55 - 1,7 кв. м.; вмивальня № 56 - 7,6 кв. м.; душова № 57 - 22,4 кв. м.; роздягальня № 58-11,5 кв. м.; битовка № 59 - 94,4 кв. м.; венткамера № 60 - 13,6 кв. м.; кабінет № 61 - 23,1 кв. м.; приймальня № 62 - 9,9 кв. м.; сходи № 63 - 16,2 кв. м.; коридор № 64 - 6,9 кв. м.; битовка № 65 - 88,5 кв. м.; сходи № 66 - 16,2 кв. м.; венткамера № 67 - 45,4 кв. м.; що складає 2702,6 кв. м. або 237/1000 (а. с. 20).

Договір посвідчено приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Бурбикою Т.А. та зареєстровано в державному реєстрі за № 3812.

За актом прийому-передачі від 14.12.2010 до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.12.2010, відповідач прийняв нерухоме майно згідно переліку без претензій та зауважень (а. с. 21).

Комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" 20.01.2011 за Соломахою В.М. зареєстровано право власності на нежитлові приміщення загальною площею 2702,6 кв. м. під літ. "Д-І І", що становить 237/1000 частини за адресою: Сумська область, місто Суми, вул. Скрябіна, будинок 38, що підтверджується витягом (а. с. 22).

Згідно договору про поділ нежитлових приміщень від 23.01.2017, укладеного між ТОВ "ПРОМТЕХКОНСАЛТІНГ" (сторона один, два), ФОП Соломаха В.М. (сторона три), ТОВ "РЕНТАЛ БІЗНЕС" (сторона чотири), ФОП Калюжний С.1.(сторона п`ять) та ОСОБА_1 (сторона шість), припинено право спільної часткової власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, буд. 38 (а.с.50-52).

За вказаним договором ФОП Соломасі В.М. (сторона три) виділено у власність виробничий корпус під літерою "Д-І", а саме: І поверх - склад цех № 12 площею 138,4 кв. м., № 13 майстерня - 32,9 кв. м., № 18 битовка - 31,8 кв. м.; № 19 коридор - 8,0 кв. м.; № 20 кладова - 1,2 кв. м.; № 20а коридор - 1,4 кв. м.; № 21 кладова - 1,4 кв. м.; № 22 кладова - 1,5 кв. м.; № 24 убиральня - 6,2 кв. м.; № 25 кладова - 3,3 кв. м.; № 21 кладова - 1,4 кв. м.; № 22 кладова - 1,5 кв. м.; № 24 убиральня - 6,2 кв. м.; № 25 кладова - 3,3 кв. м.; № 26 кладова - 1,5 кв. м.; № 27 сауна - 55,0 кв. м.; № 28а цех - 180,1 кв. м.; № 286 кладова - 3,4 кв. м.; № 28в майстерня - 21,4 кв. м.; № 28 цех - 220,8 кв. м.; № 29 цех - 533,1 кв. м.; № 32 склад - 209,4 кв. м.; № 33 склад - 273,2 кв. м.; № 33а майстерня - 21,1 кв. м.; № 336 кладова - 11,8 кв. м.; № 33в кладова - 8,9 кв. м.; № 34 сауна - 7,4 кв. м.; № 35 кладова - 3,4 кв. м.; № 36 кладова - 7,5 кв. м.; № 37а кладова - 3,2 кв. м.; № 41 сходи - 16,1 кв. м.; № 38 кабінет - 3,4 кв. м.; № 39 тамбур - 2,2 кв. м.; № 40 коридор - 11,7 кв. м.; № 41 сходи - 16,1 кв. м.; № 42 душова - 5,2 кв. м.; № 43 битовка - 12,1 кв. м.; № 44 кладова - 1,3 кв. м; № 44а кладова - 1,1 кв. м.; № 45 кладова - 21,0 кв. м.; № 46 коридор - 41,3 кв. м.; № 47 коридор - 3,3 кв. м.; № 48 битовка - 12,1 кв. м.; № 49 битовка - 11,8 кв. м.; № 50 цех - 290,2 кв. м.; № 52 убиральня - 3,6 кв. м.; № 53 вмивальня - 5,3 кв. м.; № 54 вмивальня - 1,7 кв. м.; № 55 убиральня - 1,7 кв. м.; № 56 вмивальня - 7.6 кв. м.; № 57 душова - 22,4 кв. м.; № 58 роздягальня - 11,5 кв. м.; № 59 битовка - 94,4 кв. м.; № 60 венткамера - 13.6 кв. м.; № 61 кабінет - 23.1 кв. м.; № 62 приймальня - 9,9 кв. м.; № 63 сходи - 16,2 кв. м.; № 64 коридор - 6,9 кв. м.; № 65 битовка - 88.5 кв. м.; № 66 сходи - 16,2 кв. м.; № 67 венткамера - 45,4 кв. м.; що складає 2702,6 кв. м.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., зареєстрований в реєстрі за № 120.

На підставі договору про поділ нежитлових приміщень від 23.01.2017, 03.12.2020 зареєстровано право власності за Соломахою В.М. на нежитлове приміщення загальною площею 2702,6 кв. м., виробничий корпус "Д-1" за адресою: вул. Скрябіна, буд. 38/8, речове право: 39574999, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 55561188 від 08.12.2020 (а. с. 13-14).

Рішенням Сумської міської ради від 26.02.2020 № 6454-МР "Про надання згоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" та фізичній особі - підприємцю Соломаха Володимиру Миколайовичу на поділ земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 38" надано згоду ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" та ФОП Соломаха В.М. на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 38, площею 0,9580 га, кадастровий номер :03:006:0006, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна згідно запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 19622798 від 24.03.2017 та запису про право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 678 в книзі: 23 від 20.01.2011 (а. с. 23).

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, як уповноважений орган позивача - Сумської міської ради направив на адресу відповідача лист №06.01-16/779 від 01.06.2023 про усунення порушень земельного законодавства, з пропозицією звернутись до Сумської міської ради з розробленою технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для її погодження та подальшого надання в оренду земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Григорія Давидовського (колишня вул. Скрябіна), 38/8 (а.с. 24).

Згідно витягу № НВ-023 від 16.08.2023 із технічної документації із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :03:006:0006 становить 7379708 грн (а.с.27).

Позивач зазначив, що нормативна грошова оцінка за 2022 рік, враховуючи ст. 289 Податкового кодексу України, п. 9 підрозділу 6 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, індекс споживчих цін, що використовуються для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік, становить для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) - 1,15 - 6417137 грн 39 коп.

Листом №06.01-16/1160 від 04.09.2023 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради проінформував відповідача про визначення суми недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою з порушенням земельного законодавства (а. с. 25-26).

05.01.2024 відповідач звернувся до ТОВ "ОПУС РЕСУРС" про виконання схеми поділу земельної ділянки за кадастровим номером :03:006:0006 за адресою: м. Суми, вул. Григорія Давидовського (Скрябіна), 38/8 для подальшої розробки технічної документації (а.с.74).

24.01.2024 відповідач звернувся до позивача із заявою про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Скрябіна, 38/8, із зазначенням, що поділ (об`єднання) відбувається для подальшого отримання земельної ділянки в оренду, копія схеми поділу земельної ділянки додається (а. с. 65).

У зв`язку із викладеними обставинами, оскільки відповідач не сплатив плату за фактичне користування земельною ділянкою, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 132 104,69 грн безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою площею 0,4754 га без оформлення договору оренди за період з 01.01.2022 по 31.08.2023.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в сумі 103 760,81 грн., виходячи з площі земельної ділянки в розмірі 0,3734 га.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Предметом спору є вимога про стягнення коштів за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, у зв`язку із відсутністю договору оренди, внаслідок чого позивачем не отримано дохід у вигляді орендної плати. Позов заявлено на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме, на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Положеннями статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. 14.1.147 Податкового кодексу України).

Вказані норми Податкового кодексу України кореспондуються з нормами статті 96 Земельного Кодексу України, відповідно до якої землекористувачі, зокрема, зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

За змістом визначення, наведеного у частині першій статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено положеннями частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є власником нерухомого майна - виробничого корпусу Д-1, загальною площею 2702,6 кв.м., за адресою м.Суми, вул. Григорія Давидовського (колишня вул. Скрябіна), 38/8, яке розташовано на земельній ділянці площею 0,9580 га, кадастровий номер :03:006:0006.

Отже, вказана земельна ділянка є сформованою та може бути об`єктом цивільних прав.

Вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Сумської міської територіальної громади.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням відповідачами нежитловими приміщеннями презюмується їх спільне користування усією спірною земельною ділянкою, якщо іншого не доведено (близькі за змістом висновки Верховного Суду містяться у постанові від 02.06.2020 у справі №922/2417/19).

Відповідач у період спірних правовідносин не оформив право власності або права постійного землекористування земельною ділянкою, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Тому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина перша статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

Отже, право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з 01.01.2022 по 31.08.2023 не здійснював повну плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у разі неоформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, та вказані правові позиції є сталою практикою Верховного Суду з таких спорів.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За встановлених фактичних обставин справи доводи позивача про те, що він був позбавлений можливості отримувати орендну плату за користування спірною земельною ділянкою у вказаний період підтверджені належними доказами та не спростовані відповідачем, що надає підстави для висновку про можливість застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України.

Відповідно до пункту 289.1 ст.289 Податкового кодексу України та ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (ст.1 Закону України "Про оцінку земель").

Тобто, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, які містять інформацію щодо предмета спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20, а також у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 904/4933/15.

У матеріалах справи наявний витяг №НВ-023 від 16.08.2023 із технічної документації із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :03:006:0006 становить 7 379 708 грн.

За 2022 рік, за доводами позивача, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 6 417 137,39 грн, враховуючи ст. 289 Податкового кодексу України, п. 9 підрозділу 6 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, індекс споживчих цін, що використовуються для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік, для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) - 1,15.

Відповідач, заперечуючи використання позивачем нормативної грошової оцінки за 2022 рік в сумі 6 417 137,39 грн, не надав доказів на спростування застосування нормативної грошової оцінки саме в такому розмірі, а наданий позивачем розрахунок, як вірно встановив суд першої інстанції, відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до положень статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Розмір відсотків від нормативної грошової оцінки землі позивач визначив у розмірі 3% за 2022 рік та 1,5% за 2023 рік, як ставки орендної плати за користування земельними ділянками земель промисловості.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача, обов`язком судів є дослідження поданих сторонами доказів, зокрема наданого позивачем розрахунку, перевірка його, оцінка у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі документами, оскільки здійснення розрахунку стороною спору не звільняє господарський суд від обов`язку перевірити правильність такого розрахунку та надати вичерпну оцінку пов`язаних з цим доказів.

У позовній заяві наведений розрахунок позовних вимог до відповідача за загальний період з 01.01.2022 по 31.08.2022, згідно якого: площа земельної ділянки 9580 кв.м., площа 49,62% земельної ділянки - 4754 кв.м., нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 6 417 137,39 грн (2022 рік)/7 379 708,00 грн (2023 рік), нормативна грошова оцінка 49,62% земельної ділянки - 3 184 454,19 грн (2022 рік)/3 662 122,32 грн (2023 рік), розмір відсотку - 3% (2022 рік)/1,5% (2023 рік), орендна плата за рік - 95 533,63 грн (2022 рік)/54 931,83 грн (2023 рік), недоотримана орендна плата - 95 533,63 грн (2022 рік)/36 571,06 грн (з 01.01.2023 по 31.08.2023), загальна сума недоотриманих доходів - 132 104,69 грн.

Відповідач, заперечуючи проти зазначеного розрахунку, вказував на те, що позивачем необґрунтовано визначено площу частини земельної ділянки, якою користується ФОП Соломаха В.М, в матеріалах справи відсутні докази використання земельної ділянки саме площею 4754 кв. м. для розміщення нежитлової будівлі площею 2702,6 кв. м., тому розрахована позивачем сума неодержаної ним орендної плати, не підтверджена.

Так, позивач при визначенні площі земельної ділянки, якою користується відповідач визначив 4754 кв. м., виходячи з обрахунку площ нерухомо майна, що належить двом власникам: ФОП Соломасі В.М. та ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД", тому відповідачу нараховано плату за земельну ділянку, що складає 49,65% від загальної площі земельної ділянки (9580 кв. м.), проте, як вірно встановив суд першої інстанції, позивач не подав доказів використання відповідачем земельної ділянки саме площею 4754 кв. м.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.08.2022 у справі №922/1646/20, згідно яких можливо розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки відповідачу належить окремий об`єкт нерухомого майна - виробничого корпусу Д-1, а не частини окремих приміщень в будівлях на спірній земельній ділянці.

При цьому, як вірно встановив суд першої інстанції, у матеріалах справи наявні докази в підтвердження використання відповідачем земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Григорія Давидовського, 38/8, площею 3734 кв. м., зокрема схема поділу земельної ділянки за кадастровим номером :03:006:0006, згідно якої площа, яка необхідна для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення площею 2702,6 кв. м. складає 0,3734 га та заява відповідача від 24.01.2024 до Сумської міської ради про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що площею земельної ділянки, підтвердженої матеріалами справи, що використовується відповідачем за адресою: м. Суми, вул. Григорія Давидовського, 38/8 є 3734 кв. м. і позивач вказаний висновок суду не спростував.

Тому, згідно обґрунтованого розрахунку, зробленого судом першої інстанції виходячи з площі земельної ділянки, яка використовується відповідачем - 3734 кв.м., сума безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без укладення договору оренди за 2022 становить 75036,30 грн, з 01.01.2023 до 31.08.2023 - 28724,51 грн, а всього - 103760,81 грн.

Твердження відповідача про неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, викладених в постановах у справах №320/5877/17, №917/1739/17, №922/3412/17, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки висновки суду першої інстанції не суперечать правовим позиціям Верховного Суду у зазначених справах.

Щодо доводів відповідача про відсутність у нього обов`язку сплачувати орендну плату за землю під час воєнного стану, то, як вірно зазначив суд першої інстанції, в умовах воєнного стану та погіршення економічної ситуації в Україні, сплата податків, в тому числі і орендної плати за земельні ділянки, є обов`язком суб`єктів господарювання, який безпосередньо впливає на обороноздатність Держави.

З огляду на загальновідомі обставини здійснення повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст. 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 3 89-VIII "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України введено воєнний стан.

Відповідно до п. 69 підрозділу 10 "Перехідні положення" Податкового кодексу України, встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у наступному пункті ( абзац перший пункту 69 підрозділу 10 розділу XX в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022 р.).

Так, відповідно до пп. 69.14, п. 69 підрозділу 10 "Перехідні положення" Податкового кодексу визначено, що, тимчасово, на період з березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 06.12.2022 №1364, визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.

Наказом від 22.12.2022 за №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, додатком (Переліком) до якого, у п. 1.7 "Сумська область" зазначено перелік територіальних громад, віднесених до територій можливих бойових дій.

12.12.2022 Державною податковою службою України було надано роз`яснення, в якому зазначено, що після запровадження воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ГХ, п. 69 підрозділу 10 "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено підпунктами 69.14, 69.16, 69.22 щодо нарахування та сплати плати за землю, екологічного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти оподаткування, розташовані в межах територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасове окупованих збройними формуваннями російської федерації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, як вірно відзначив суд першої інстанції, спірна земельна ділянка розташована безпосередньо у місті Суми, в межах Сумської міської територіальної громади, а загальновідомим є той факт, що на території міста Суми ніколи, починаючи з 24.02.2022, не велися і не ведуться активні бойові дії, вона не є тимчасово окупованою російською федерацією. Ракетні обстріли міста Суми не відносяться до активних бойових дій в тій же мірі як і до інших територій та міст України, які не перебувають безпосередньо у зоні бойових дій. Окремі населенні пункти та території Сумського району, які розташовані навкруги м. Суми, дійсно наближені до зони бойових дій і потерпають від численних щоденних обстрілів великої інтенсивності та цілком обґрунтовано внесені до відповідного Переліку, оскільки на них неможливе ведення сільського господарства або іншої підприємницької діяльності.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок про відсутність правових підстав застосовувати до відповідача положення наказу №309 та положення пункту 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України, як підставу для звільнення орендаря від сплати орендної плати за період з березня по грудень 2022 року.

Крім цього, зазначені норми законодавства поширюється виключно на земельний податок та орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності, які відповідачем щодо спірної земельної ділянки не сплачувалися.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд вважає юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 103760,81 грн, а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Доводи апелянтів по суті їх скарг в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Таким чином, суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Сумської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з апеляційним розглядом справи покладаються на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги фізичної особи - підприємця Соломахи Володимира Миколайовича та Сумської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 06 березня 2024 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Сумської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.06.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова