ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 червня 2024 року м. Харків Справа № 913/585/18
Провадження №1/913/585/18
За позовом заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах
позивача Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до 1-го відповідача Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області,
2-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ТРИ-О СЕРВІС, м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 2156000 грн. 00 коп. та зобов`язання повернути машину дорожню комбіновану вартістю 2156000 грн. 00 коп.
Суддя Зюбанова Н.М.
Секретар судового засідання Антонова І.В.
Від виконавчої служби представник не прибув;

- розгляд подання в.о.начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.06.2024 про тимчасове обмеження керівника боржника юридичної особи ТОВ Три-о Сервіс Подлєсного Миколи Юрійовича у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на боржника рішеннями судів.
Через систему Електронний суд 18.06.2024 від Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області надійшла заява про розгляд подання без участі представника.
Дослідивши матеріали справи та подання виконавчої служби, суд дійшов до наступного.
На виконання цього рішення 26.03.2019 суд видав відповідні накази, за якими старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Луганській області були відкриті виконавчі провадження № 58986632 та № 58844423.
Крім цього, у межах ВП № 58986632 на примусовому виконанні у Відділі знаходиться наказ у справі № 913/159/17, виданий 06.11.2018.
В обґрунтування подання про тимчасове обмеження керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за кордон заявник посилається на п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, а також той факт, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців керівником ТОВ Три-о Сервіс є Подлєсний Микола Юрійович, РНОКПП НОМЕР_1 .
За приписами статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
Так, п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Правове регулювання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, як процесуального питання, пов`язаного з виконанням судових рішень у господарських справах, здійснюється ст. 337 ГПК України, згідно з якою тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Виходячи з правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 19.08.2020 у подібній справі № 910/8130/17, відсутність у ст. 337 ГПК України поняття керівник боржника не може бути перешкодою для розгляду подання по суті. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів КГС, зокрема, зазначив, що Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.
У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Як свідчать матеріали справи, на виконанні у Сєвєродонецькому відділі державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходяться виконавчі провадження № 58986632 та № 58844423 за наказами №№ 913/585/18, виданими судом 26.03.2019.
10.06.2019 ст. державним виконавцем винесено постанову про розшук цього майна боржника, яке вказане вище.
Згідно відповіді від 18.06.2024 № 647112 на запит з Єдиного державного демографічного реєстру, який зроблений судом, за відповідними параметрами підтверджена особа ОСОБА_1 з адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .
Постановою про арешт коштів боржника від 31.01.2022 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 2371600 грн..
З наданих виконавчою службою відповідей Державної фіскальної служби від 07.04.2023 та 24.04.2023 вбачається наявність у боржника 3-х рахунків у різних банківських установах, проте, у документах взагалі відсутня інформація про наявність чи відсутність на рахунках відповідних коштів.
Оцінивши вказані вище докази та зміст подання, суд вважає, що з наведених Відділом ДВС обставин не вбачається ухилення керівника боржника від виконання рішення суду, в поданні в.о.начальника Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області не вказано, в чому саме полягає ухилення керівника боржника від виконання рішення та належним чином не обґрунтувано чим це підтверджується.
З наданих матеріалів зведеного виконавчого провадження взагалі не вбачається, як керівника боржника було повідомлено про відкриття виконавчих проваджень № 58986632 та № 58844423; докази направлення/вручення боржнику відповідних постанов державного виконавця, ухвалених у ході здійснення виконавчого провадження не надані. Немає доказів неможливості виконання постанови про розшук транспортного засобу боржника від 10.06.2019, а також проведення викликів керівника боржника ОСОБА_1 до виконавчої служби для з`ясування питання погашення боргу та вжиття заходів щодо цього.
Виконавець не вичерпав можливостей застосування до боржника заходів примусового приводу в порядку, передбаченому абз. 2 п.14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».
В матеріалах виконавчого провадження немає доказів притягнення керівника боржника до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог виконавця або неявку без поважних причин за викликом виконавця, можливість чого передбачена ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин в.о.начальника Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надано суду доказів, які б доводили необхідність застосування такого виключного заходу забезпечення виконання судового рішення, як обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон.
Суд звертає увагу заявника, що наявність лише самого зобов`язання не є підставою для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.
Відповідно до частин 1, 4 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
За таких обставин, наведені у поданні обставини та вчинені державним виконавцем виконавчі дії не свідчать про ухилення керівника боржника від виконання рішення суду, тому у задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 234, 337, 341-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
у х в а л и в :
Подання в.о.начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.06.2024 про тимчасове обмеження керівника боржника юридичної особи ТОВ Три-о Сервіс ОСОБА_1 у праві виїзду залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 18.06.2024 у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Наталія ЗЮБАНОВА