ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1100/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Громадської організації "Обласний дитячий оздоровчий табір "Золотий колос", с.Павлівка, Харківська обл. (адреса: 63213, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с.Павлівка, вул. Центральна, 155)
до Харківського квартирно-експлуатаційного управління, м.Харків (адреса: 61024, м.Харків, вул.Пушкінська, 61)
про стягнення 301556,94 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 року позивач - Громадська організація "Обласний дитячий оздоровчий табір "Золотий колос" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення заборгованості за договором №2 від 01.10.2023 року за спожиті комунальні послуги за жовтень-листопад 2023 року в розмірі 301556,94 грн, з яких: за жовтень 2023 року - за постачання електричної енергії з розподілом - 129346,32 грн; за перетікання реактивної електричної енергії - 5680,97грн; за листопад 2023 року - за постачання електричної енергії з розподілом - 159234,54 грн; за перетікання реактивної електричної енергії - 7295,14 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 року позовну заяву залишено без руху.

12.04.2024 року позивач надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№9792).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1006/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

19.04.2024 року представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№10460).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 року прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№10460 від 19.04.2024) та постановлено проводити подальший розгляд справи з урахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

29.04.2024 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№11279), в якому заперечував проти позову та просив суд у позові відмовити, посилаючись на те, що невиконання відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги сталося внаслідок недостатку бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Для сплати заборгованості за попередній період у Харківського КЕУ відсутнє відповідне фінансування.

02.05.2024 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив (вх.№11572), в якій позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.10.2023 року між Громадською організацією «Обласний дитячий оздоровчий табір «Золотий колос» (далі - Позивач, за договором - Сторона 1), Військовою частиною в/ч НОМЕР_1 (далі - Користувач, за договором - Сторона 2) та Харківським квартирно-експлуатаційним управлінням (далі - Відповідач, за договором - Сторона 3) був укладений договір №2 (далі - Договір), за умовами якого Сторона 1 надала Стороні 2 право безоплатного користуватися нерухомим майном, загальною площею 5979,2 м2, розташованим за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Павлівка, вул. Центральна, 155.

Відповідно до п.п.2.1. Договору Сторона 1 надала Стороні 2 приміщення в користування, що підтверджується відповідним Актом №1 від 01.10.2023 року.

Згідно з умовами Договору сторони погодили, що він діє з 01.10.2023 року (п.10.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що Сторона 2 зобов`язана відшкодувати Стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отриманні Стороною 2 за час дії цього Договору.

Також, п.3.3. Договору визначено, що відшкодування за спожиті комунальні послуги Стороною 2 сплачуються Стороною 3 на підставі укладених договорів на відшкодування за кожним видом наданих комунальних послуг окремо (електрична енергія, водопостачання та водовідведення, теплова енергія або природний газ, вивіз сміття).

Сторона 3 зобов`язана відшкодовувати (компенсувати, оплатити) Стороні 1 вартість всіх витрат спожитих Стороною 2 комунальних послуг під час користування нерухомим майном, після надання Стороною 1 документів, визначених у п.3.3. Договору та у відповідних договорах відшкодування (компенсації) вартості комунальних послуг.

Сторони у п.3.3. Договору погодили, що Підставою для відшкодування Стороною 3 за Сторону 2 комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями які надають комунальні послуги Стороні 1. З метою відшкодування комунальних послуг Сторона 1 зобов`язана виставляти рахунки Стороні 3 та надати копії рахунків, що виставлені Стороні 1 постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

Позивач зазначає, що на виконання п.3.3. Договору №2 від 01.10.2023, Стороною 1 було підготовлено проекти договорів відшкодування комунальних витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії і перетікання реактивної енергії, а також відповідні акти виконаних робіт (наданих послуг), які передбачали відшкодування вартості спожитої електроенергії від користування нерухомим майном Стороною 2:

- Договір про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/ перетікання реактивної енергії разом з актом фіксації показників лічильників електричної енергії та актом виконаних робіт (наданих послуг), де було визначено суми вартості спожитої електроенергії за жовтень 2023 року;

- Договір про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/ перетікання реактивної енергії разом з актом фіксації показників лічильників електричної енергії та актом виконаних робіт (наданих послуг), де було визначено суми вартості спожитої електроенергії за листопад 2023 року.

У цих договорах та актах була визначена вартість спожитої електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії/ перетікання реактивної енергії на загальну суму 301556,94 грн. В тому числі за жовтень 2023 року за постачання електричної енергії з розподілом перед ПрАТ «Харківенергозбут» - 12934632 грн, за перетікання реактивної електричної енергії перед АТ «Харківобленерго» - 5680,97 грн. За листопад 2023 року за постачання електричної енергії з розподілом перед ПрАТ «Харківенергозбут» - 159234,54 грн, за перетікання реактивної електричної енергії перед АТ «Харківобленерго» - 7295,14 грн.

Вказані договори та акти були підписані Громадською організацією «Обласний дитячий оздоровчий табір «Золотий колос» та командиром військової частини НОМЕР_1 без будь-яких застережень і зауважень.

Отже, обсяги та вартість використаної електричної енергії були погоджені Стороною 2.

Визначені в акті виконаних робіт, який додано до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, обсяги та вартість поставленої електричної енергії підтверджуються відповідними актами приймання-передавання (електроенергії) та рахунками за постачання електричної енергії з розподілом, складеними Постачальником ПрАТ «Харківенергозбут».

Обсяги та вартість послуги за перетікання реактивної електричної енергії підтверджуються актами про обсяги розподіленої електричної енергії та рахунками за перетікання реактивної електроенергії, які складені оператором системи розподілу - АТ «Харківобленерго».

Позивач в позовній заяві зазначав, що підписувати проекти договорів та виконувати свій обов`язок з відшкодування вартості комунальних витрат Відповідач безпідставно відмовився.

27.03.2024 року Позивачем було направлено до Харківського квартирно - експлуатаційного управління вимогу про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції за №1885 від 27.03.2024 року (а.с.36-38).

Листом № 583/1346 від 27.03.2024 року Відповідачем було надано відповідь, про те що Харківське квартирно - експлуатаційне управління є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. У зв`язку з наведеним, Харківське квартирно - експлуатаційне управління не може передати до органу Казначейства України доручення на здійснення платежу згідно з вимогою Позивача (а.с.39-40).

Оскільки зобов`язання щодо відшкодування витрат позивача за комунальні послуги за період жовтень-листопад 2023 року та вимогу про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/ перетікання реактивної енергії, які були отримані військовою частиною НОМЕР_1 , відповідачем не виконано, його заборгованість за період з жовтеня-листопада 2023 року становить 301556,94 грн, яка до теперішнього часу є несплаченою.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

У відповідності до ст.173 ГК України, зі змістом якої кореспондуються і приписист.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.6 ст.283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (чч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Статтею 793 ЦК України визначені вимоги до форми договору найму будівлі або іншої капітальної споруди, згідно з якими договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, дослідивши текст укладеного договору від 01.10.2023 № 2, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором найму будівлі або іншої капітальної споруди, а спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі зазначеного договору, є правовідносинами щодо користування приміщенням без сплати за користування, але з відшкодуванням всіх витрат за спожиті комунальні послуги, які були отримані наймачем (Користувачем) за час дії цього Договору.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором від 01.10.2023 № 2, передав у спільне безоплатне користування приміщення загальною площею 5979,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом приймання-передачі у користування майна до договору №2 від 01.10.2023 року.

Як вбачається із зазначеного Акту приймання-передачі, сторони підписали цей акт без заперечень та зауважень, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, вони повинні належним чином виконувати всі умови укладеного з позивачем Договору, в тому числі в частині своєчасного та у повному обсязі внесення платежів з відшкодування за спожиті комунальні послуги, в т.ч. за електричну енергію

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що Сторона 2 зобов`язана відшкодувати Стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отриманні Стороною 2 за час дії цього Договору.

Також, п.3.3. Договору визначено, що відшкодування за спожиті комунальні послуги Стороною 2 сплачуються Стороною 3 на підставі укладених договорів на відшкодування за кожним видом наданих комунальних послуг окремо (електрична енергія, водопостачання та водовідведення, теплова енергія або природний газ, вивіз сміття).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Стороною 1 було підготовлено проекти договорів відшкодування комунальних витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії і перетікання реактивної енергії, а також відповідні акти виконаних робіт (наданих послуг), які передбачали відшкодування вартості спожитої електроенергії від користування нерухомим майном Стороною 2.

У цих договорах та актах була визначена вартість спожитої електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії/ перетікання реактивної енергії на загальну суму 301556,94 грн. В тому числі за жовтень 2023 року за постачання електричної енергії з розподілом перед ПрАТ «Харківенергозбут» - 12934632 грн, за перетікання реактивної електричної енергії перед АТ «Харківобленерго» - 5680,97 грн. За листопад 2023 року за постачання електричної енергії з розподілом перед ПрАТ «Харківенергозбут» - 159234,54 грн, за перетікання реактивної електричної енергії перед АТ «Харківобленерго» - 7295,14 грн.

Вказані договори та акти були підписані Громадською організацією «Обласний дитячий оздоровчий табір «Золотий колос» та командиром військової частини НОМЕР_1 без будь-яких застережень і зауважень.

Визначені в акті виконаних робіт, який додано до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, обсяги та вартість поставленої електричної енергії підтверджуються відповідними актами приймання-передавання (електроенергії) та рахунками за постачання електричної енергії з розподілом, складеними Постачальником ПрАТ «Харківенергозбут».

Обсяги та вартість послуги за перетікання реактивної електричної енергії підтверджуються актами про обсяги розподіленої електричної енергії та рахунками за перетікання реактивної електроенергії, які складені оператором системи розподілу - АТ «Харківобленерго».

Між позивачем та військовою частиною підписані акти виконаних робіт (наданих послуг) про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, за розподіл електричної енергії, а також акти фіксації показників лічильника електричної енергії.

Проте, відповідач зобов`язання за договором не виконав, вартість спожитої військовою частиною електричної енергії позивачу не відшкодував, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 301556,94 грн.

Станом на момент ухвалення судом рішення, відповідачем не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем з відшкодування 301556,94 грн за спожиті Користувачем комунальні послуги за електричну енергію.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 3 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" суб`єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про Збройні Сили України" фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пп. 6, 7 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду. Відповідно до Конституції України бюджетний період для Державного бюджету України за особливих обставин може бути іншим, ніж передбачено частиною 1 цієї статті. Особливими обставинами, за яких Державний бюджет України може бути затверджено на інший, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, бюджетний період, є: 1) введення воєнного стану; 2) оголошення надзвичайного стану в Україні. У разі затвердження Державного бюджету України на інший, ніж передбачено частиною першою цієї статті, бюджетний період місцеві бюджети мають бути затверджені на такий самий період. Для середньострокового бюджетного планування середньостроковий період включає плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди.

За приписами ч.1 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Довгострокове зобов`язання за енергосервісом на підставі документального підтвердження в установленому порядку скорочення обсягів споживання комунальних послуг та енергоносіїв і видатків на їх оплату за звітний період (порівняно з такими обсягами (видатками), які були б спожиті (здійснені) за відсутності енергосервісу) набуває статусу бюджетного зобов`язання у сумі, визначеній згідно з умовами договору енергосервісу виходячи з цін (тарифів), діючих у періоді, за який здійснюється розрахунок, у межах фактичного скорочення таких видатків.

Відповідно до ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1)наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно зі ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ, інші енергоносії, комунальні послуги та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом відповідних послуг у межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі.

Відповідач є бюджетною неприбутковою установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету України та є розпорядником бюджетних коштів в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду.

Згідно з пунктом 3.3 Договору відшкодування за спожиті комунальні послуги Стороною 2 сплачуються Стороною 3 (відповідачем) на підставі укладених договорів на відшкодування за кожним видом наданих комунальних послуг окремо (електрична енергія, водопостачання та водовідведення, теплова енергія або природній газ, вивіз сміття).

Суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву та відповіді на вимогу позивача від 27.03.2024 про відшкодування комунальних послуг за договором від 01.10.2023 № 2 на неможливість здійснити відшкодування за комунальні послуги за договором, у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від здійснення зобов`язань за вищезазначеним Договором.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості перед позивачем з відшкодування 301556,94 грн за спожиту електричну енергію, отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 301556,94 грн є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та не розрахувався за комунальні послуги у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором на суму 301556,94 грн.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже позов підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-80, 86, 129, 236-238, 240, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління (адреса: 61024, м.Харків, вул.Пушкінська, 61; ) на користь Громадської організації «Обласний дитячий оздоровчий табір «Золотий колос» (адреса: 63213, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с.Павлівка, вул.Центральна, 155; ; на IBAN НОМЕР_2 в Філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк") заборгованість за договором №2 від 01.10.2023 року за спожиті комунальні послуги за період жовтень-листопад 2023 року в сумі 301556,94грн: з яких: за жовтень 2023 року за постачання електричної енергії з розподілом - 129346,32 грн, за перетікання реактивної електричної енергії - 5680,97грн; за листопад 2023 року за постачання електричної енергії з розподілом - 159234,54 грн, за перетікання реактивної електричної енергії - 7295,14 грн, крім того, 4523,35 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "13" червня 2023 р.

Суддя К.В. Аріт