У Х В А Л А

11 червня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/149/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши матеріали справи

за заявою кредитора: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг", , вул. Незалежності, буд. 16, кв. 107, м. Ніжин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16600

учасники справи:

ліквідатор - арбітражна керуюча Потупало Н.І., Вознесенський узвіз, буд. 10а, оф. 213, м. Київ, 04053, ІНФОРМАЦІЯ_2

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Учасники справи не викликались.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа №927/149/22 за заявою кредитора ОСОБА_1 про банкрутство ТОВ "Яворина-Трейдінг".

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 03.08.2022 ТОВ "Яворина-Трейдінг" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражну керуючу Потупало Н.І.

Ухвалою суду від 22.04.2024, враховуючи закінчення строку процедури ліквідації, суд призначив судове засідання на 28.05.2024 на 11:00; зобов`язав ліквідатора Потупало Н.І. надати суду звіт або клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури.

У судове засідання 28.05.2024 учасники справи не прибули, суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 19.06.2024 на 11:00.

10.06.2024 ОСОБА_2 у системі "Електронний суд" сформовано заяву про відвід судді Моцьора В.В. від розгляду справи № 927/149/22.

Підставами для відводу судді Моцьора В.В. заявниця зазначає те, що нею було подано до суду заяву від 24.04.2024 про закриття провадження у справі №927/149/22 на підставі п.5 ч. 1 ст. 90 КУзПБу зв`язку з погашенням всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів TOB «Яворина-Трейдінг». З електронного кабінету ЄСІТС стало відомо, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2024 відкладено судове засідання на: 13.06.2024 о 10:30 - розгляд вимог TOB «Юридична Майстерня» до TOB «Яворина- Трейдінг»; 13.06.2024 о 10:50 - розгляд додаткових вимог ОСОБА_1 до TOB «Яворина- Трейдінг»; 19.06.2024 об 11:00 розгляд справи №927/149/22. Тобто, на думку заявниці, судом не зважаючи на пряму норму ч.5 ст. 90 КУзПБ не розглянуто клопотання ОСОБА_2 та не закрито провадження у справі про банкрутство TOB «Яворина-Трейдінг», а навпаки призначено спочатку розгляд додаткових кредиторських вимог ОСОБА_1 та TOB «Юридична Майстерня», що на думку Заявника вказує на створення судом переваг для кредиторів, що в свою чергу порушує принцип рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, представником ОСОБА_2 було направлено до суду заяви про проведення судових засідань по справі №927/149/22, призначених на 13.06.2024 о 10:30, 13.06.2024 о 10:50 та 19.06.2024 об 11:00 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Однак, ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2024 відмовлено представнику ОСОБА_2 у задоволені відповідних заяв з посиланням на те, що ОСОБА_2 не є учасником справи 927/149/22.

Заявниця звертає увагу суду на п.2 ухвали Господарського суду Чернігівської області від 12.09.2022 року, якою суд залучив ОСОБА_2 учасником саме справи №927/149/22про банкрутство TOB «Яворина-Трейдінг». Станом на 10.06.2024 ухвала про залучення ОСОБА_2 учасником справи №927/149/22 не скасована, провадження у справі №927/149/22 не закрито. Враховуючи зазначене, суд безпідставно та протиправно позбавив права учасника справи приймати участь при розгляді справи №927/149/22.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 , вважає, шо суддя Моцьор В.В., навмисно не призначає до розгляду Заяву ОСОБА_2 про закриття справи №927/149/22 про банкрутство TOB «Яворина-Трейдінг» до розгляду додаткових вимог кредиторів, чим створює явні переваги для кредиторів, що в свою чергу ставить під сумнів його неупередженість у справі та прагнення винесення обґрунтованого та законного рішення.

11.06.2024 до суду від представника ОСОБА_1 надійшло заперечення на заяву про відвід, у яких кредитор вважає, що закриття провадження у справі про банкрутство є передчасним; що ОСОБА_2 не є ані стороною, а ні учасником справи №927/149/22 про банкрутство TOB "Яворина-Трейдінг"; що ОСОБА_2 зловживає процесуальними правами.

Визначене ст. 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.89 у справі N 11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу та самовідводу судді передбачені ст. 35 ГПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

В рішенні Європейського Суду у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно з ч. 2, 3, 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що заява про відвід судді створена заявником у системі "Електронний суд" та зареєстрована загальним відділом документального забезпечення (канцелярією) Господарського суду Чернігівської області 10.06.2024.

Отже, заява про відвід судді Моцьора В.В. надійшла до суду за шість робочих днів до наступного засідання, яке призначене на 19.06.2024.

Вказана заява мотивована тим, що у ОСОБА_2 виникають сумніви у неупередженості судді Моцьора В.В. під час розгляду справи №927/149/22, оскільки, за доводами заявниці, суддя навмисно не призначає до розгляду Заяву ОСОБА_2 про закриття справи №927/149/22 про банкрутство TOB «Яворина-Трейдінг» до розгляду додаткових вимог кредиторів; безпідставно позбавляє ОСОБА_2 права на участь у розгляді справи №927/149/22.

Так, у межах справи №927/149/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" 30.08.2022 до Господарського суду Чернігівської області від ліквідатора ТОВ "Яворина-Трейдінг" Потупало Н.І. надійшла заява №486-02-01-927/149 від 15.08.2022 про покладення на керівника боржника солідарної відповідальності за вимогами кредиторів, яка ухвалою суду від 12.09.2022 прийнята до розгляду та приєднана до матеріалів справи. Також даною ухвалою визнано ОСОБА_2 учасником у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 11.01.2023 задоволено заяву №486-02-01-927/149 від 15.08.2022 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" Потупало Н.І. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника; покладено на ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ) солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредитора ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у справі №927/149/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг".

02.02.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 25.01.2023 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 938 472,00грн в рахунок кредиторської заборгованості, яка ухвалою суду від 27.09.2023 прийнята до розгляду в межах справи №927/149/22 про банкрутство ТОВ "Яворина-Трейдінг" та відкрито провадження у справі №927/149/22(927/197/23).

Ухвалою суду від 29.04.2024 закрито провадження у справі №927/149/22(927/197/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про солідарне стягнення 938 472,00грн за відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Згідно із ст. 1 КУзПБ учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Здійснюючи тлумачення вказаних правових норм, Верховний Суд у постанові від 29.07.2021 у справі №911/698/21 дійшов висновку про умовний розподіл учасників у справі про банкрутство на 3 групи, а саме:

І група - сторони справи - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

ІІ група - учасники справи - арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, - уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

ІІІ група - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

У постанові від 22.12.2023 у справі № 910/4685/20 Верховний Суд зазначив таке:

"Ураховуючи наведені правові висновки, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду зауважує, що особи, віднесені до І та II груп, належать до учасників справи про банкрутство (непозовного провадження), у якій вирішуються основні процедурні питання (у межах судових процедур, визначених статтею 6 КУзПБ), відтак вказані особи наділені повною процесуальною дієздатністю у такій справі, зокрема й правом на оскарження ухвалених у ній судових рішень.

Натомість особи, які віднесені до III групи (інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір) зазвичай стають учасниками справи про банкрутство у зв`язку з тим, що суд у межах справи про банкрутство розглядає та вирішує у відокремленому позовному провадженні спір за участю цих осіб.

На переконання судової палати, віднесення за статтею 1 КУзПБ певних осіб, щодо прав або обов`язків яких вирішується спір у відокремленому позовному провадженні в межах справи про банкрутство, до категорії "інших учасників справи про банкрутство" не свідчить про наділення таких осіб статусом учасника самої справи про банкрутство в силу закону.

Отже, вирішуючи проблемний аспект у правовому регулюванні статусу таких суб`єктів, Верховний Суд зазначає, що інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, не належать до учасників справи про банкрутство (за винятком тих осіб, які одночасно належать до І та II груп), а їх процесуальний статус доцільно визначити саме як "учасники відокремленого позовного провадження у справі про банкрутство".

При цьому сам факт залучення ухвалою суду певного суб`єкта як учасника до відокремленого провадження ще не означає автоматичне наділення такого суб`єкта статусом учасника справи про банкрутство.

Такі висновки є застосовними також щодо суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що після постановлення судом ухвали від 11.01.2023, якою задоволено заяву №486-02-01-927/149 від 15.08.2022 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг" Потупало Н.І. про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника та завершення її апеляційного та касаційного оскарження, а також постановлення судом ухвали від 29.04.2024, якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про солідарне стягнення 938 472,00грн, участь ОСОБА_2 як учасника у справі №927/149/22 про банкрутство ТОВ «Яорина-Трейдінг» була припинена.

Отже, наразі ОСОБА_2 не є, а ні стороною, а ні учасником справи №927/149/22 про банкрутство TOB "Яворина-Трейдінг", у зв`язку із чим її участь в даній справі положенням КУзПБ не передбачена.

Також слід зазначити, що 25.04.2024 до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі №927/149/22 на підставі п.5 ч.1 ст. 90 КУзПБ у зв`язку з погашенням всіх вимог кредиторів.

Суд прийняв дану заяву до розгляду, долучив до матеріалів справи та відклав розгляд даної заяви до наступного судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не є учасником справи №927/149/22 про банкрутство TOB "Яворина-Трейдінг", тому не має права на звернення до суду із заявою про відвід судді.

Водночас заява ОСОБА_2 про відвід судді Моцьора В.В. не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Моцьора В.В. З її змісту вбачається, що доводи фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями судді, тобто, до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України.

Однак, в силу ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, суд наголошує, що суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таку суддівську дискрецію або суддівський розсуд визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є учасником справи №927/149/22 про банкрутство TOB "Яворина-Трейдінг", та наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України, для відводу судді Моцьора В.В., а визначені підстави задля відводу зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді.

За таких обставин, заявлений відвід судді Моцьора В.В. є необґрунтованим.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і наступне судове засідання у справі призначено на 19.06.2024, заяву ОСОБА_2 про відвід судді Моцьора В.В. від участі у справі слід передати на вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 від 10.06.2024 про відвід судді Моцьора В.В. від участі у справі № 927/149/22 визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_2 для вирішення питання про відвід судді Моцьора В.В. на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.06.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Суддя В.В. Моцьор