ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

18 червня 2024 року Справа № 915/707/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» (54034, м. Миколаїв, проспект Миру, буд. 34/1; ідентифікаційний код 05515950)

до відповідача: Державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (54034, м. Миколаїв, проспект Миру, буд. 34; ідентифікаційний код 19286878)

про: стягнення 796 097,03 грн,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 13.06.2024 (вх. № 7058/24) (з додатками), в якій просить суд:

1. Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИКОЛАЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» (ідентифікаційний код 19286878) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» (ідентифікаційний код 05515950) заборгованість у сумі 796 097,03 грн. (сімсот дев`яносто шість дев`яносто сім гривень 03 коп.).

2. Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИКОЛАЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ» (ідентифікаційний код 19286878) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» (ідентифікаційний код 05515950) суму сплаченого судового збору у сумі 11 941,46 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» б/н від 13.06.2024 (вх. № 7058/24) не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за такими підставами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

З матеріалів позовної заяви, яка подана через підсистему «Електронний суд», вбачається що її сформовано представником позивача ОСОБА_1 . До позовної заяви додано документ який має назву: «Довіреність на справу на провадження № у порядку передоручення» від 12.06.2024. Зазначена довіреність видана ОСОБА_2 на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за змістом якої Мартинюк О.В. (керівник Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ») уповноважує ОСОБА_1 представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» в судах України (у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Водночас довіреність від 12.06.2024, долучена до матеріалів позовної заяви на підтвердження наявності у ОСОБА_1 права представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» в усіх судових установах України, не містить інформації про те, що вказана особа має статус адвоката, а матеріали, долучені до позовної заяви, не містять доказів наявності у ОСОБА_1 статусу адвоката, чи доказів права цієї особи діяти від юридичної особи позивача у порядку самопредставництва у розумінні ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Інших документів на підтвердження повноважень цієї особи як адвоката, який є представником Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ», до позовної заяви не додано.

При цьому, суд враховує, що ця справа не є малозначною, а тому відсутні підстави для застосування положень частини другої статті 58 ГПК України.

З урахуванням наведеного додана до позовної заяви довіреність від 12.06.2024 у порядку передоручення не є належним, допустимим та достовірним доказом, у розумінні вимог статей 74, 76, 77, 78 ГПК України, на підтвердження повноважень на представництво або самопредставництво в господарському суді згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 12.02.2024 у справі № 922/3682/23, від 12.02.2024 у справі № 910/11221/20, від 08.04.2024 у справі № 902/924/23, від 17.05.2024 у справі № 910/9014/23.

Суд також враховує правові висновки, викладені у п. 3.6 постанови Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/9150/21 щодо розмежування норм процесуального права, а саме положень частини першої та пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України:

«Частина перша статті 174 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким у випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд першої інстанції постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі № 910/21107/20 зазначено, що процесуальний закон допускає дві форми поведінки суду у разі встановлення порушень/недоліків щодо особи/повноважень особи, яка підписала позовну заяву/заяву/скаргу тощо, а саме: залишення без руху позовної заяви/заяви/скарги із наданням заявнику строку для усунення відповідних недоліків або повернення цієї заяви.

З огляду на наведені положення процесуального закону, суд має залишити позовну заяву/заяву/скаргу без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, у разі наявності у суду сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків.

У протилежному випадку, зокрема за відсутності доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву/заяву/скаргу, у суду відсутні підстави для залишення її без руху відповідно до положень частини першої статті 174 ГПК України, а суддя у цьому випадку, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 цього Кодексу, повертає позовну заяву і додані до неї документи».

У даній справі, з огляду на викладене вище, у суду наявні сумніви щодо достатності доказів стосовно повноважень особи, що підписала позовну заяву, а, отже, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Проектний інститут «УКРАГРОІНЖПРОЕКТ» б/н від 13.06.2024 (вх. № 7058/24) у справі № 915/707/24 залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Г. Смородінова