ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1522/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/1522/24

за позовом: Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, )

до відповідача Приватного підприємства Фрог агросервіс (65012, м. Одеса, пров. Мукачівський, буд. 4В, )

про стягнення 304 752,36грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Морський торговельний порт Чорноморськ звернулось до Господарського суду Одеської області до Приватного підприємства Фрог агросервіс про стягнення 304 752,36грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1522/24. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Приватне підприємство Фрог агросервіс є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/1522/24/25340/24 від 16.04.2024 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 15.04.2024 по справі № 916/1522/24 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Приватному підприємству Фрог агросервіс в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 15.04.24р о 17:55.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Приватне підприємство Фрог агросервіс повідомлено про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

09.06.2022р. між Державним підприємством Морський торговельний порт Чорноморськ (надалі - Зберігач), та Приватним підприємством Фрог агросервіс (надалі - Поклажодавець) було укладено Договір про надання послуг зберігання та використання портової інфраструктури №22/6-д/нд (далі договір).

Відповідно до п.1.1.-1.3. договору, у порядку і на умовах даного договору, Зберігач надає Поклажодавцю послуги зберігання майна, що не є вантажем (далі - «Майно») на території Зберігача, перелік якого, кількість та фактично займана площа вказуються у відповідних Актах приймання-передачі Майна, які складаються при передачі/ поверненні Майна на/зі зберігання, а також послуги з використання портової інфраструктури Зберігача. Передача Майна на зберігання і видача зі зберігання проводиться на території Зберігача. Місце фактичного зберігання Майна та використання портової інфраструктури Зберігача за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, виробнича територія морського порту Чорноморськ (структурний підрозділ ДП «МТП «Чорноморськ» - БТОРФ).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що Поклажодавець сплачує вартість послуг зберігання Майна, а також вартість послуг з використання портової інфраструктури Зберігачу згідно рахунків зберігача.

Вартість зберігання належного стороннім організаціям Майна, яке не є вантажем, та використання портової інфраструктури Зберігача визначена Протоколом погодження договірної ціни, що є Додатком №1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. Ціни не враховують ПДВ, ПДВ нараховується згідно з чинним законодавством. (п. 2.2 договору).

Згідно п.2.4 договору, оплата за послуги, що надаються Зберігачем, здійснюється Поклажодавцем у безготівковій формі до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Банківські витрати по перерахуванню коштів банку, в т. ч. витрати на оплату комісії банків-кореспондентів, несе Поклажодавець, Фактичною датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Зберігача. Розрахунковий період є календарний місяць (п.2.5 договору).

Пунктом 2.6. договору передбачено, що Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) підтверджує одержання Поклажолавцем послуг у повному об`ємі та за змістом, які зазначено в Акті приймання-передачі майна.

Для підтвердження наданих послуг за даним договором, Зберігач щомісячно, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим формує Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунок (п.3.1 договору).

Згідно п. 3.2., п. 3.3. договору, сторони погодились, що Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаний уповноваженими представниками Сторін є документом, що підтверджує факт надання послуг зі зберігання Майна та використання портової інфраструктури Зберігача. Приймання та передача Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) для підпису та оформлення, здійснюється сторонами шляхом передачі уповноваженими представниками під підпис.

Відповідно до п. 3.4. Договору, Поклажодавець зобов`язаний не пізніше 7 (сьомого) робочого дня, наступного за розрахунковим днем, направити до Зберігача уповноваженого представника для отримання під особистий підпис екземплярів Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунка та не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дня отримання екземплярів Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунка, повернути Зберігачу підписаний та засвідчений власною печаткою (у разі наявності) належний Зберігачу екземпляр Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг). У випадку не виконання Поклажодавцем зазначених зобов`язань Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документа, підписаного Поклажодавцем, а послуги вважаються прийнятими у повному обсязі. При цьому, у разі неотримання Поклажодавцем за його вини Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунка, належні йому екземпляри направляються Зберігачем на адресу Поклажодавця поштовою кореспонденцією.

Пунктом 5.1.2. Договору передбачено, що Поклажодавець зобов`язаний 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим вносити плату за надані послуги у строки та порядку згідно умов цього Договору.

Згідно п.5.1.4 договору, Поклажодавець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Зберігачеві вартість послуг, згідно Протоколу погодження договірної ціни, що є Додатком 1 до цього договором та його невід`ємною частиною.

Позивач вказує, що ним на виконання умов договору було надано відповідачу послуг на суму 237 619,08грн., що підтверджується Актами задачі - прийняття робіт (наданих послуг) та рахунками (копії яких містяться в матеріалах справи).

Поряд з цим відповідач в порушення п.3.4. договору не направляв до нього уповноваженого представника для отримання екземплярів Акту наданих послуг та рахунку.

Як зазначає позивач, з урахуванням наведеної обставини на виконання умов договору ним було направляло на електронну адресу за допомогою програмних засобів 1 С Підприємство та на поштову адресу ПП Фрог агросервіс, рахунки та акти задачі - прийняття робіт (наданих послуг), а саме: Пр/4967 Р від 28.02.2023; Пр/53б2 Р від 28.02.2023; Пр/573б Р від 28.02.2023; Пр/191 Р від 28.02.2023; Пр/447 від 28.02.2023; Пр/817 від 31.03.2023; Пр11011 від 30.04.2023; Пр11317 від 31.05.2023; Пр11514 від 30.06.2023; Пр/1655 від 26.07.2023 для здійснення оплати.

Проте відповідач, як вказує позивач, в порушення п.2.4 договору виставлені рахунки не оплатив, в наслідок чого у нього утворилась заборгованість за отримані по договору № №22/6-д/нд в сумі 237 619,08грн.

Відповідно до п.6.4. договору, за несвоєчасну оплату рахунків Зберігача за надані послуги, згідно умовами даного Договору, Поклажодавець зобов`язаний сплатити Зберігачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем з урахуванням порушення відповідачем строків оплати вартості наданих послуг, відповідно п.6.4 договору та положень ст. 625 ЦК України було нараховано відповідачу пеню в сумі 54 517,05грн., 3% річних в розмірі 6 785,64грн. та інфляційні витрати в сумі 5 830,59грн.

Отже посилаючись на вищенаведені обставини Державне підприємство Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як встановлено судом, між 09.06.2022р. між Державним підприємством Морський торговельний порт Чорноморськ (надалі - Зберігач), та Приватним підприємством Фрог агросервіс (надалі - Поклажодавець) було укладено Договір про надання послуг зберігання та використання портової інфраструктури №22/6-д/нд (далі договір).

Відповідно до п.1.1.-1.3. договору, у порядку і на умовах даного договору, Зберігач надає Поклажодавцю послуги зберігання майна, що не є вантажем (далі - «Майно») на території Зберігача, перелік якого, кількість та фактично займана площа вказуються у відповідних Актах приймання-передачі Майна, які складаються при передачі/ поверненні Майна на/зі зберігання, а також послуги з використання портової інфраструктури Зберігача. Передача Майна на зберігання і видача зі зберігання проводиться на території Зберігача. Місце фактичного зберігання Майна та використання портової інфраструктури Зберігача за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, виробнича територія морського порту Чорноморськ (структурний підрозділ ДП «МТП «Чорноморськ» - БТОРФ).

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач свої зобов`язання за договором №22/6-д/нд виконав належним чином, надав відповідачу послуги на загальну суму 237 619,08грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунками.

Як вбачається з матеріалів справи в зв`язку з невиконанням відповідачем п.3.4 договору щодо направлення до Зберігача уповноваженого представника для отримання екземплярів Акту наданих послуг та рахунку, позивачем було направляло ПП Фрог агросервіс, на його електронну адресу за допомогою програмних засобів 1 С Підприємство та на поштову адресу рахунки та акти задачі - прийняття робіт (наданих послуг) а саме: Пр/4967 Р від 28.02.2023; Пр/53б2 Р від 28.02.2023; Пр/573б Р від 28.02.2023; Пр/191 Р від 28.02.2023; Пр/447 від 28.02.2023; Пр/817 від 31.03.2023; Пр11011 від 30.04.2023; Пр11317 від 31.05.2023; Пр11514 від 30.06.2023; Пр/1655 від 26.07.2023 для здійснення оплати.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно п.2.4 договору, оплата за послуги, що надаються Зберігачем, здійснюється Поклажодавцем у безготівковій формі до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим

Разом з тим, як встановлено судом відповідачем вартість наданих послуг в сумі 237 619,08грн. сплатив. При цьому відповідачем відповідні обставини належними та допустимими доказами не спростовані.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартість наданих послуг в сумі 237 619,08грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім того в зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договору №22/6-д/нд від 09.06.2022 позивачем було нараховано до стягнення відповідачу пеню в сумі 54 517,05грн., 3% річних у розмірі 6 785,64 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5 830,59 грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.6.4. договору, за несвоєчасну оплату рахунків Зберігача за надані послуги, згідно умовами даного Договору, Поклажодавець зобов`язаний сплатити Зберігачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку пені в зв`язку з чим позовні вимоги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 54 517,05грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійснених позивачем розрахунків. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення на користь останнього 3% річних в розмірі 6 785,64грн. та інфляційних витрат в сумі 5 830,59грн. підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) до Приватного підприємства Фрог агросервіс (65012, м. Одеса, пров. Мукачівський, буд. 4В, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Фрог агросервіс (65012, м. Одеса, пров. Мукачівський, буд. 4В, ) на користь Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) основний борг в сумі 237 619 (двісті тридцять сім тисяч шістсот дев`ятнадцять)грн. 08коп, пеню в розмірі 54 517 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот сімнадцять)грн. 05коп. 3% річних в сумі 6 785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять)грн. 64коп., інфляційні витрати в сумі 5 830 (п`ять тисяч вісімсот тридцять)грн. 59коп. та судовий збір в сумі 3 657 (три тисячі шістсот п`ятдесят сім)грн. 03коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 червня 2024 р.

Суддя К.Ф. Погребна