СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

19 червня 2024 року м. Харків Справа №917/546/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Долі Інни Миколаївни (вх.№1499П від 14.06.2024) на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі №917/546/23 (м. Полтава, суддя Погрібна С.В., повний текст рішення складено 24.04.2024),

за позовом Фізичної особи-підприємця Долі Інни Миколаївни, смт. Опішня, Полтавський район, Полтавська область,

до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», м. Полтава,

про визнання рішення недійсним та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Доля Інна Миколаївна звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», складеного у формі протоколу №005456 засідання комісії від 10.05.2022 по розгляду акту про порушення споживачем ПРРЕЕ.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 в позові відмовлено.

Фізична особа-підприємець Доля Інна Миколаївна з вказаним рішенням суду не погодилася та звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 по справі №917/546/23 та подання апеляційної скарги; рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 по справі №917/546/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення АТ «Полтаваобленерго», складене у формі протоколу №005456 засідання комісії АТ «Полтаваобленерго» від 10.05.2022 по розгляду акта про порушення споживачем (ФОП Долею Інною Миколаївною) ПРРЕЕ; судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх.№8103 від 14.06.2024). В обґрунтування заявленого клопотання апелянт зазначає, що при первісному зверненні з апеляційною скаргу суд фактично відмовив у відкритті апеляційного провадження через технічну описку в описі, а саме помилкове зазначення адреси відповідача в описі, незважаючи на доданий список згрупованих відправлень з правильною адресою.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.06.2024 для розгляду справи №917/546/23 визначено склад суду, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що повний текст оскаржуваного рішення суду складено 24.04.2024. Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду 11.05.2024, тобто з дотриманням строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 повернуто апеляційну скаргу заявнику з підстав надання неналежного опису вкладення на підтвердження направлення копії апеляційної скарги з додатками позивачу, а саме зазначення адреси, яка є відмінною від офіційної юридичної, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначену ухвалу представник скаржника отримав в електронному кабінеті системи «Електронний Суд» 04.06.2024 о 19:49 год.

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З урахуванням зазначеного, ухвала про повернення первісної апеляційної скарги отримана представником скаржника 05.06.2024.

Відповідно до ч.7 ст.242 Господарського процесуального кодексу України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Згідно з поштовим конвертом повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду 11.06.2024.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 119 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. У частині 3 цієї ж статті вказано, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі Волчлі проти Франції (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29 від 26.07.2007).

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України»).

Тобто, суд має дотримуватися розумного ступеня пропорційності, уникати надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами та поставленою метою.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Зважаючи на доводи, викладені апелянтом в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дотримання строку на апеляційне оскарження при первісному зверненні з апеляційною скаргою, враховуючи незначний проміжок часу при повторному зверненні з апеляційною скаргою, усунення недоліків, які стали підставою для повернення первісної апеляційної скарги, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначеного ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.129 Конституції України, ст.119 Господарського процесуального кодексу України та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску строку подання скарги є поважними, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Перевіркою матеріалів скарги встановлено, що заявником дотримано вимог ст.258 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції. Підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження або повернення апеляційної скарги судом не встановлено.

На час постановлення даної ухвали заперечень проти відкриття апеляційного провадження від інших учасників справи не надійшло.

Отже колегія суддів дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи №917/546/23, апеляційний господарський суд, відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, вважає за необхідне витребувати матеріали даної справи з суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.234, 235, 255, 256, 258, 262, 263, п.17.10 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Поновити Фізичній особі-підприємцю Долі Інні Миколаївні пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/546/23.

2.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Долі Інни Миколаївни (вх.№1499П від 14.06.2024) на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.04.2024 у справі №917/546/23.

3.Витребувати з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/546/23.

4.Встановити відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

5.Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд».

Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

6.Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

7.Звернути увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук