РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2024Справа № 910/13835/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Петькун Д.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Одеської міської ради

до 1) Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України,

2) Державного підприємства "Адміністрація морських портів України",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунального підприємства "Одестранспарксервіс"

про скасування рішень державних реєстраторів

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Одеської міської ради з вимогами до Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про скасування рішень державних реєстраторів, відповідно до якої позивач просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора від 17.02.2021 (індексний номер: 56655644) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на об`єкт нерухомого майна - виробничі будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташований за адресою: місто Одеса, площа Митна, будинок 1/2, загальною площею 64,6 кв. м., що є підставою для припинення права власності Держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101) із закриттям розділу;

- скасувати рішення державного реєстратора від 31.05.2021 (індексний номер: 58454621) про державну реєстрацію права господарського відання Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на об`єкт нерухомого майна - виробничі будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), розташований за адресою: місто Одеса, площа Митна, будинок 1/2, загальною площею 64,6 кв. м., що є підставою для припинення права господарського відання Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Позовні вимоги Одеської міської ради обґрунтовані порушенням прав територіальної громади м. Одеси. За доводами позивача, до складу об`єкта нерухомого майна "виробничі будівлі та споруди" безпідставно включено частину земель загального користування комунальної власності, оскільки у складі об`єкта "виробничі будівлі та споруди", розташованого за адресою: місто Одеса, площа Митна, будинок 1/2, загальною площею 64,6 м2, зареєстровано право власності на об`єкт "Митна площа" площею 6200 м2, який фактично знаходиться поза межами

режимної території порту в зоні об`єктів загальноміського значення міської забудови, та є земельною ділянкою, а також низку інших об`єктів, безпідставно визначених "складовими частинами" будівель та споруд (огорожу, підпірну стінку, тротуар, прожекторні щогли тощо).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 (Суддя Н. Плотницька), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у справі № 910/13835/21, відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог Одеської міської ради до Міністерства інфраструктури України та ДП "Адміністрація морських портів України" про скасування рішень державних реєстраторів.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 у справі №910/13835/21 скасовано, справу №910/13835/21 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023 справу 910/13835/21 передано на розгляд судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 суддя Ягічева Н.І. прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання на 30.11.2023.

В системі «Електронний суд» 30.11.2024 позивачем сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 30.11.2023 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 11.01.2024.

11.12.2023 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано пояснення по справі.

05.01.2024 в системі «Електронний суд» позивачем сформовано додаткові пояснення по справі.

Ухвалою від 11.01.2024 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 31.01.2024.

29.01.2024 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 31.01.2024 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 28.02.2024.

27.02.2024 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано пояснення по справі.

Ухвалою від 28.02.2024 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 20.03.2024.

19.03.2024 через відділ діловодства суду відповідачем 1 подано пояснення по справі.

Ухвалою від 20.03.2024 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 03.04.2024.

Ухвалою від 20.03.2024 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 03.04.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2024, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.05.2024.

Ухвалою від 01.05.2024 відкладено розгляд справи по суті на 05.06.2024.

В судовому засіданні 05/06/2024 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог, представник третьої особи в засідання суду не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 05.06.2024 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З набранням чинності 13.06.2013 Закону України "Про морські порти України", а також відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 133-Р від 14.03.2013, наказу Міністерства інфраструктури України № 163 від 19.03.2013 було реорганізовано державні підприємства морського транспорту за переліком згідно з додатком 1, шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов`язків стосовно них відповідно до розподільчих балансів та утворено внаслідок виділу Державне підприємство "Адміністрація морських портів України". До переліку державних підприємств морського транспорту, що підлягають реорганізації згідно зазначеного наказу, включено Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт", за адресою: 65026, м. Одеса, площа Митна, 1.

На виконання вищевказаного наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 №163 комісією з реорганізації було складено розподільчий баланс майна, майнових прав та зобов`язань Державного підприємства "Державні підприємства морського транспорту" до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" станом на 13.06.2013. Згідно з актом приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань від 13.06.2013 Державним підприємством "Державні підприємства морського транспорту" було передано, а Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" прийнято майно за адресою: 65026, м. Одеса, Митна площа, 1, зокрема, об`єкт - "Митна площа", інвентаризаційний номер 072525, який введений в експлуатацію 01.03.1966.

Наказом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" від 23.06.2013 №17, зокрема, наділено філії Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" майном, яке є частиною майна Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", згідно з актами приймання-передачі. Згідно акту приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань від 13.06.2013 №19 вищевказане майно було передано Одеській філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

17.02.2021 зареєстровано право власності держави в особі Міністерства інфраструктури України на об`єкт нерухомого майна "виробничі будівлі та споруди" (РОНМ 101), розташований за адресою адреса: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, будинок 1/2 загальною площею 64,6 кв.м., до складу якого входять: будівля КТПН-3957, Й2, загальна площа (кв.м): 8.4; насосна станція-3, Я1, загальна площа (кв.м): 56.2; тротуар по Деволанівській, IV; покриття центрального з/д переїзду, V; автодорога від головної прохідної до прохідної в корені Військового молу, VI; автодорога вздовж залізничних колій Червоних пакгаузів ділянка 8, VII митна площа, VIII; підпірна стінка двору управління порту, IX; шпара артезіанська 10 Деволанівська , X; шпара артезіанська - 3 поліклініки, XI; площа управління порту, XII; прожекторна щогла № 6 пр.7, XIII; прожекторна щогла № 10, XIV; прожекторна щогла № 11 пр.7, XV; прожекторна щогла № 12, XVI; прожекторна щогла № 13, XVII; прожекторна щогла №14, XVIII; прожекторна щогла № 15 пр.10, XIX; прожекторна щогла № 16 пр. 13-14, XX; прожекторна щогла № 21 пр. 12-13, XXI; прожекторна щогла №24 пр. 9, XXII; прожекторна щогла № 33 ГСМ, XXIII; прожекторна щогла № 40, XXIV; підпірна стінка біля насосної, XXV; площа для зберігання переносного туалету, XXVI; транспортна естакада 4 черга з примиканням, XXVII; північна огорожа станції Одеса-Порт до морвокзалу, XXVIII; підпірна стінка в тилу побутових будівель на Деволанівській, XXX; колії залізничні та стрілочні переводи Платонівського молу, 1; залізнична колія № 23, 2; залізнична колія №24, 3; залізнична колія № 29, 4; залізнична колія № 30, 5; залізнична колія № 30 а , 6; залізнична колія №33,7; залізнична колія № 34, 8; залізнична колія №35,9; залізнична колія № 36, 10; залізнична колія № 37, 11; залізнична колія № 38, 12; залізнична колія № 38 а, 13; залізнична колія № 41, 14; залізнична колія № 44, 15; залізнична колія № 45, 16; залізнична колія № 62, 17; залізнична колія № 1 Бакалійний , 18; залізнична колія № 5 Бакалійний , 19; стрілковий перевід № СП 79, 20; стрілковий перевід № СП 82, 21; стрілковий перевід № СП 89, 22; стрілковий перевід № СП 97, 23; стрілковий перевід № СП 99, 24; стрілковий перевід № СП 115, 25; стрілковий перевід № СП 117, 26; стрілковий перевід №СП 133, 27;

Відповідно до відомостей з Державного реєстру відповідну реєстрацію вчинено на підставі Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, серія та номер: 10-15-22948, виданого 13.11.2018, видавник: Фонд державного майна України.

26.05.2021 на підставі витягу з Акту приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань, серія та номер: бн, виданий 25.05.2021, видавник: Одеська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація одеського морського порту); наказу, серія та номер: 163, виданого 19.03.2013, видавник: Міністерство інфраструктури України зареєстровано право господарського відання Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", , власник: Держава в особі Міністерства інфраструктури України, .

Позовні вимоги Одеської міської ради обґрунтовані порушенням прав територіальної громади м. Одеси. За доводами позивача, до складу об`єкта нерухомого майна "виробничі будівлі та споруди" безпідставно включено частину земель загального користування комунальної власності, оскільки у складі об`єкта "виробничі будівлі та споруди", розташованого за адресою: місто Одеса, площа Митна, будинок 1/2, загальною площею 64,6 м2, зареєстровано право власності на об`єкт "Митна площа" площею 6200 м2, який фактично знаходиться поза межами режимної території порту в зоні об`єктів загальноміського значення міської забудови, та є земельною ділянкою, а також низку інших об`єктів, безпідставно визначених "складовими частинами" будівель та споруд (огорожу, підпірну стінку, тротуар, прожекторні щогли тощо).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 (Суддя Н. Плотницька), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у справі № 910/13835/21, відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог Одеської міської ради до Міністерства інфраструктури України та ДП "Адміністрація морських портів України" про скасування рішень державних реєстраторів.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 у справі №910/13835/21 скасовано, справу №910/13835/21 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Верховний Суд у постанові від 26.09.2023, скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у даній справі та направляючи справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, вказав:

- господарські суди попередніх інстанцій достеменно не встановили, до якого виду будівель та споруд належать трансформаторна підстанція та насосна станція з урахуванням їх функціональних характеристик, чи можуть вони вважатися самостійними об`єктами нерухомого майна, чи є складовими частинами іншого об`єкта, а відтак не установили, чи підлягають речові права на них державній реєстрації. При цьому суди також не встановили, чи можуть функціонувати трансформаторна підстанція та насосна станція без об`єкта "Митна площа" та чи призначений об`єкт "Митна площа" саме для обслуговування іншої (головної) речі, чи пов`язані ці об`єкти (трансформаторна підстанція, насосна станція, об`єкт "Митна площа", інші об`єкти) спільним призначенням;

- під час нового розгляду справи, місцевому господарському суду необхідно належним чином встановити, чи може бути зареєстровано право власності на трансформаторну підстанцію та насосну станцію як самостійні об`єкти нерухомого майна / складові частини об`єкта нерухомого майна. Судам також необхідно з`ясувати чи може бути включено до складу іншого об`єкта нерухомого майна об`єкт "Митна площа" (в якості його складової чи приналежності).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про морські порти України" державні стратегічні об`єкти портової інфраструктури та інше державне майно, закріплене за адміністрацією морських портів України, належать їй на праві господарського відання. Адміністрація морських портів України володіє, користується та розпоряджається закріпленим за нею державним майном з урахуванням його цільового призначення, а також обмежень правомочностей щодо розпорядження таким майном, визначених цим Законом, іншими законодавчими актами, її статутом.

В статті 73 Господарського кодексу України визначено, що орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Як вбачається з Статуту Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", затвердженого наказом МІУ № 288 від 18.05.2021, останнє є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів від 04.03.2013 №133 "Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту" та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Пунктом 21 розділу 4 Статуту Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" передбачено, що майно підприємства становлять оборотні та необоротні активи, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Згідно пункту 22 розділу 4 Статуту Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" користується та розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до вимог, передбачених законодавством України та цим Статутом.

Пункт 24 Статуту визначає, що право господарського відання майном виникає з дати підписання актів приймання-передачі або інших відповідних первинних документів.

Відповідно до пп. 2 п. 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 №484 до державного реєстру прав вносяться такі відомості про об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці:

- опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю);

- відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є складною річчю).

Якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ) (ст. 188 ЦК України).

В схематичному плані чітко позначено, що всі об`єкти взаємопов`язані та утворюють складну річ.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в даному випадку до державного реєстру внесено відомості про складові частини, адже об`єкт є складною річчю.

Так, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507 (далі - Класифікатор ДК 018-2000) інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Відповідно до коду 2 розділу 2 (класифікація будівель та споруд) Класифікатора ДК 018- 2000 визначено класифікація будівель і споруд - інженерні споруди.

Інженерні споруди відповідно до визначення цього поняття та з урахуванням їх функціональних характеристик згідно наступної класифікації та коду:

Будівля КТПН - 3957 - код 2224.3 - Трансформаторні станції та підстанції місцевих електромереж;

Насосна станція - код 2222.9 - Споруди місцевих трубопровідних систем інші;

Митна площа -код 2112.5 - Майдани, тротуари та пішохідні зони.

Матеріалами справи встановлено, дана класифікація відповідає відомостям Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна до листа Фонду Державного майна України від 13.11.2018 № 10-15-22918, а саме:

п.1.39: код та назва майна відповідно до класифікатора державного майна: 2224.3: Трансформаторні станції та підстанції місцевих електромереж, назва майна : Будівля КТПН-3957 ;

п.1.53 : код та назва майна відповідно до класифікатора державного майна: 2222.9: Споруди місцевих трубопровідних систем інші, назва майна : Насосна станція.

п.1.6: код та назва майна відповідно до класифікатора державного майна: 2112.5 Майдани, тротуари та пішохідні зони, назва майна: Митна площа.

Отже, дані інженерні споруди (Будівля КТПН - 3957 та Насосна станція) призначені для забезпечення електроенергією та водопостачанням об`єктів портової інфраструктури, у тому числі і об`єкту Митна площа, які є найближчими інженерними спорудами біля неї.

Водночас, при визначенні виду і класу будівель та споруд, до яких належать трансформаторна підстанція та насосна станція Позивач у своїх поясненнях посилається на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджену наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127.

Разом з тим, доводи Позивача про те, що будівля КТПН - 3957 та насосна станція виконують функції допоміжного призначення та підлягають інвентаризації в складі основної будівлі, не обгрунтовані та не підтверджені матеріалами справи, оскільки, будівля насосної станції входить в єдину систему водопостачання Одеського порту та призначена для постачання питної води для споживання працівниками адміністративних будівель порту та зрощення газонів. Усі об`єкти, які постачаються водою з даної насосної станції входять до складу об`єкта «виробничі будівлі та споруди», на території якого проходять підземні водопроводи, а також інші комунікації, які забезпечують потреби в теплопостачання, електропостачанні, водовідведенні об`єктів Одеського порту.

Аналогічно, будівля КТПН - 3957, входить в єдину систему електропостачання Одеського порту, та забезпечує електроенергією складові об`єкта «виробничі будівлі та споруди».

Щодо посилань Позивача на те, що на будівлю КТПН-2957 та насосну станцію не може бути зареєстровано право власності як на окремі об`єкти, суд зазначає наступне.

Такі об`єкти можуть вважатися самостійними об`єктами нерухомого майна. Для цілей державної реєстрації є певні, особливості в їх реєстрації. Відповідно до даних технічного паспорту та реєстраційних записів зазначені об`єкти є складовими зареєстрованого об`єкту «виробничі будівлі та споруди».

Отже, відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 р. №484) реєстрації підлягають не тільки окремі одиничні об`єкти нерухомого майна, об`єкти нерухомого майна, що становлять цілісний майновий комплекс, а також об`єкти нерухомого майна, що є складною річчю, які у своєму складі без обмеження мають складові різного призначення (будівлі, інженерні споруди із виділенням відповідного підрозділу, групи, класу, підкласу), різної площі тощо.

Із схематичного плану технічного паспорту вбачається, що всі складові взаємопов`язані та утворюють складну річ - «виробничі будівлі та споруди».

Таким чином, об`єкт нерухомого майна, що є складною річчю та утворюється зі складових частин, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач 2 вказує, що технічні паспорти окремо на будівлю КТПН-3957 чи окремо на насосну станцію-3 не виготовлялися, відомості про їх реєстрацію як окремих (самостійних) об`єктів відсутні.

Усі складові зареєстрованого об`єкта нерухомого майна - «виробничі будівлі та споруди» обліковуються на балансі Одеської філії ДП «АМПУ», інвентарні картки на складові частини містяться в матеріалах справи.

Як зазначалося вище, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна до листа Фонду Державного майна України від 13.11.2018 № 10-15-22918, код складової «Митна площа» відповідно до класифікатора державного майна: 2112.5 Майдани, тротуари та пішохідні зони.

Об`єкт/складова «Митна площа» (з подальшим переобладнанням та т.ін.) був створений та перебував в користуванні ще з 1966 р. Одеського морського порту - державного підприємства, що підпорядковувалось відповідному міністерству в різні роки свого існування. Та весь час належало державі/перебувало у державній власності.

Такі об`єкти можуть вважатися самостійними об`єктами нерухомого майна. Для цілей державної реєстрації є певні особливості в їх реєстрації. Відповідно до даних технічного паспорту та реєстраційних записів зазначені об`єкти є складовими зареєстрованого об`єкту «виробничі будівлі та споруди».

Будівля КТПН -3957, насосна станція, "Митна площа" є складовими зареєстрованого об`єкта «Виробничі будівлі та споруди» та становлять правовий режим складної речі. Отже, кожен із цих складових відповідно до свого призначення повинен забезпечувати функціонування об`єкта «Виробничі будівлі та споруди» (його окремих складових в тій чи іншій частині) в своїй сукупності.

Будівля КТПН -3957, насосна станція забезпечують діяльність і інших об`єктів портової інфраструктури. В той же час, «Митна площа» як об`єкт (складова), який складається з дорожнього покриття, мощення пішохідних доріжок, елементів благоустрою, зелених зон, освітлення без КТПН і Насосної станції повноцінно функціонувати не може. Ці об`єкти є найближчими інженерними спорудами для забезпечення об`єкту Митна площа електроенергією і водопостачанням.

Як зазначалося вище, не підлягають державній реєстрації речові права окремо на споруди, як самостійний об`єкт що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі. Такі об`єкти може бути зареєстровані лише як складова частина складної річні відповідно у її складі відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 р. №484), ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».

З технічного паспорту вбачається, всі вищезазначені зареєстровані об`єкти нерухомого майна з їх складовими позначені відповідними літерами та номерами.

Складові об`єкту нерухомого майна «виробничі будівлі та споруди», а саме Будівля КТПН - 3957 та Насосна станція є інженерними спорудами та призначені для забезпечення електроенергією та водопостачанням об`єктів портової інфраструктури, у тому числі й інших складових вищезазначеного об`єкту нерухомого майна. Зазначені складові є об`єктами нерухомості, розташованими на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Складова «Митна площа» також відноситься до інженерних споруд, клас «Вулиці та дороги». Площа цієї складової становить 6200 кв.м.

«Митна площа» як об`єкт складається з дорожнього покриття, мощіння пішохідних доріжок, елементів благоустрою, зелених зон, освітлення. Водо- та електрозабезпечення об`єкта здійснюється через КТПН-3957 (електрозабезпечення) та Насосну станцію (водозабезпечення) як найближчими інженерними спорудами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, Будівля КТПН -3957, Насосна станція, «Митна площа» є складовими зареєстрованого об`єкта «Виробничі будівлі та споруди» та становлять правовий режим складної речі. Отже, кожен із цих складових відповідно до свого призначення забезпечує функціонування об`єкта «Виробничі будівлі та споруди».

Враховуючи те, що об`єкти нерухомого майна знаходяться у державній власності, відповідно, земля під державними об`єктами залишається у державній власності (п.4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»). Відповідно до п.6 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, та її затвердження здійснюються відповідною сільською, селищною, міською радою. З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими (п.7 цього ж розділу).

Тобто, відповідно і земельна ділянка, на якій розташований зареєстрований об`єкт нерухомого майна державної власності, належить до державної власності на підставі п.4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

При цьому, відсутність розмежування земель між державною та комунальною власністю, відсутність відомостей в Державному земельному кадастрі, а також тимчасовий правовий режим земель державної власності на перехідний період - від моменту введення Земельного Кодексу України в дію і до повного завершення розмежування земель, не підтверджують доводів позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Підстави для відмови в державній реєстрації прав визначені статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Зокрема, згідно з пунктами 3, 4 частини першої вказаної статті у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

З наявних у матеріалах справи витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що відповідачем було подано державному реєстратору всі необхідні документи для вчинення відповідних реєстраційних дій, які вимагаються для проведення державної реєстрації об`єктів нерухомого майна.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.06.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА