ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/2022/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників:

відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024

у справі №904/2022/23

за заявою ОСОБА_1

про визнання неплатоспроможним, -

ВСТАНОВИВ:

1. 21.04.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області звернулась фізична особа ОСОБА_1 (далі-Заявник/Боржник) із заявою, в якій просить прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

2. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів, до 18.09.2023. Призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.03.2013 №582) Призначено попереднє засідання суду на 17.07.2023 об 10:00 год.

3. 22.05.2023 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі неплатоспроможність ОСОБА_1 за №70666.

4. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 завершено попереднє засідання, за результатами якого внесено до реєстру вимоги кредитора у наступній черговості:

- ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 5 368, 00 грн. - відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів, 365 700,00 грн. основного боргу (2 черга задоволення).

Цією ж ухвалою встановлено дату підсумкового судового засідання у справі 04.09.23.

5. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2023 відкладено підсумкове засідання суду на 10.10.2023.

6. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2023 відкладено підсумкове засідання суду на 14.11.2023 у зв`язку з необхідністю отримання від боржника додаткових пояснень, зокрема щодо зазначення неповної інформація у декларації про майновий стан боржника за 2020-2023.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

7. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

8. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 у справі № 904/2022/23 залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

9. До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі №904/2022/23 та направити справу №904/2022/23 до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

10. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

10.1. Суди неправильно застосували ч.7 ст. 123, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122, 123 КУзПБ, порушили ст. 86 ГПК України та не врахували висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, у постановах Верховного суду від 15.02.2024 у справі № 910/8041/22, від 21.06.2022 у справі №903/264/21, від 10.10.2023 у справі №922/1510/21, від 15.02.2024 у справі № 910/8041/22.

10.2. Скаржник вказує, що судами першої та апеляційної інстанції без належної оцінки матеріалів та обставин справи, без наявності доказів неповноти та недостовірності наданої боржником інформації про майновий стан, зроблено помилковий висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі лише з підстави допущених боржником формальних помилок, які було виправлено та надано відповідні пояснення.

Відзиви

11. Відсутні.

Інші заяви та клопотання

12. Відсутні.

Розгляд касаційної скарги Верховним Судом

13. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

14. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

15. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:

Матеріали справи свідчать про те, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вказано, що боржник офіційно працює бухгалтером на підприємстві ТОВ "Фіт Хаус" та отримує заробітну плату в розмірі 6 750,00 грн на місяць.

Разом з цим, ОСОБА_1 також отримувала дохід у вигляді заробітної плати за роботу за сумісництвом в ТОВ "Гран-Корк" (займала посаду директора), яка відповідно до довідки Пенсійного фонду України з 01.06.2022 по 30.09.2022 становила 6500,00 грн, а з 01.10.2022 по 30.06.2023 - 6700,00 грн.

Тобто, станом на день звернення з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 майже один рік (11 місяців) займала посаду директора ТОВ "Гран-Корк".

Проте, зазначена інформація була прихована боржником та не зазначена у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Надані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність декларації про майновий стан за 2020-2022 роки свідчать про те, що боржником було вказано неповну інформацію в розділі І "Загальні відомості" в графі місце роботи та в Розділі ІІ "Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України" в графі джерело доходу, зокрема:

- за 2021 рік боржницею зазначено в розділі I "Загальні відомості" місце роботи ТОВ "Фіт Хаус", тоді як згідно доданої до матеріалів справи довідки ПФУ та наявної в матеріалах справи копії трудової книжки вбачається, що боржниця у 2021 році офіційно працювала на 2 підприємствах та 1 за сумісництвом, а саме з 01.06.2018 по 30.04.2021 працювала бухгалтером на підприємстві ТОВ "Анріс", з 01.07.2021 по 01.09.2022 на підприємстві ТОВ "Укрспецлогістика" та за сумісництвом на ТОВ "42 Оіл";

- в розділі ІІ в графі джерело доходу ТОВ "42 Оіл" боржницею не вказано;

- за 2022 рік боржницею зазначено в розділі І "Загальні відомості" в графі місце роботи ТОВ "Фіт Хаус", тоді як з наявної інформації боржниця працювала на посаді головного бухгалтера на підприємствах ТОВ "Укрспецлогістика" з 01.01.2022 по 01.09.2022, ТОВ "Фіт Хаус" з 22.09.2022 по 31.12.2022, за сумісництвом на підприємстві ТОВ "Зерн.Корм.Трейд" з 01.06.2022 по 31.07.2023, та з 01.06.2022 займала посаду директора на підприємстві ТОВ "Гран-Корк";

- в розділі ІІ в графі джерело доходу ТОВ "Зерн.Корм.Трейд" та ТОВ "Гран-Корк" не зазначено.

Також, боржницею у поданих разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність деклараціях про майновий стан за 2020 - 2022 роки не зазначено інформації в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України".

03.07.2023 на електронну пошту місцевого господарського суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією про перевірку декларації боржника, в якому зазначено, що оскільки боржник ОСОБА_1 звернулась з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду 21.04.2023, тобто після набрання чинності зазначеною нормою, то боржник зобов`язаний подати до суду декларацію за 2023 рік станом на 01.03.2023.

Керуючим реструктуризацією під час здійснення перевірки декларацій боржника встановлено:

- у п. 7 розділу І декларацій боржником не зазначено членів сім`ї. Водночас ОСОБА_1 повідомила керуючого реструктуризацією, що її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, декларація за 2020 рік має містити інформацію про чоловіка боржника ОСОБА_3 , тому боржнику необхідно подати до суду вправлену декларацію за 2020 рік, з зазначенням в п.7 розділу І декларації чоловіка ОСОБА_3 та, у разі наявності в зазначеної особи майна, в пункті декларацій Б. розділу III викласти інформацію про майно;

- зі змісту роздруківки відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів ОСОБА_1 , доданого до листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області №40239/6/04-36-12-04-04 від 02.06.2023 вбачається, що в деклараціях містяться наступні недоліки, які необхідно виправити: в декларації за 2021 рік, розділ II, містить невідповідності щодо місць роботи боржника, а саме не зазначено ТОВ "42 Оіл" (); в декларації за 2022 рік, розділ II, містить невідповідності щодо місць роботи боржника, а саме не зазначено ТОВ "Гран-Корк" ();

- лист АТ "Акцент-Банк" №20.1.0.0.0/7-20230530/585 від 05.06.2023 свідчить про те, що у боржника наявні відкриті рахунки з залишками. Отже боржнику необхідно в декларації за 2023 рік зазначити в п.А розділу VI "Вклади у банках, готівкові кошти та інші активи, що перебувають у власності" інформацію про рахунки боржника, відкриті в АТ "Акцент-Банк" та залишки на таких рахунках.

13.07.2023 до відділу канцелярії господарського суду боржниця супровідним листом надала для залучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан за 2020-2022 та 2023 роки. У заяві боржниця зазначила, що звіт керуючого реструктуризацією боргів про перевірку декларацій нею було отримано 10.07.2023, проте доказів отримання саме 10.07.2023 боржником до заяви не додано.

Дослідивши виправлені декларації про майновий стан за 2020-2022 та 2023 роки, судом встановлено, що:

-у декларації за 2022 рік вказано неповну інформацію, а саме: в розділі ІІ в графі джерело доходу не вказано - ТОВ "Зерн.Корм.Трейд" (працювала за сумісництвом з 01.06.2022 по 31.07.2022);

- в декларації за 2020-2023 роки (повинна подаватись станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду) в розділі І "Загальні відомості" в графі місце роботи зазначено "прочерки", хоча матеріалами справи підтверджено, що боржник працювала головним бухгалтером на підприємстві ТОВ "Фіт Хаус" (з 22.09.2022 по 30.06.2023) та за сумісництвом працювала на підприємстві ТОВ "Гран-Корк" (з 01.06.2022 по 30.06.2023) займала посаду директора.

ОСОБА_1 до суду звернулась 21.04.2023, а тому в розділі І загальні відомості в графі місце роботи має бути зазначено місця роботи станом на 01.03.2023, а саме: ТОВ "ФІТ ХАУС" (49000, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 25, посада бухгалтер); ТОВ "Гран-Корк" (49044, місто Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 37, посада директор).

Виправлені декларації про майновий стан за 2020-2022 та 2023 роки, які надійшли до суду 13.07.2023 не містять дати її складання боржником.

Крім того, в деклараціях які були подані разом із заявою та у виправлених деклараціях про майновий стан за 2020-2022 та 2023 роки боржницею не зазначено інформації в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України", в даних деклараціях за 2020-2022 та 2023 роки боржником зазначено "прочерки".

Відповідно до зазначеної боржницею в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність інформації стосовно грошових зобов`язань, боржниця повинна була зазначити в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України" в графі 67 наступну інформацію:

- в декларації за 2020 рік в графі 67 розділу 14 має бути зазначено 628 517,39 грн - зобов`язань боржника (за рішенням суду);

- в декларації за 2021 рік в графі 67 розділу 14 має бути зазначено 628 517,39 грн - зобов`язань боржника (за рішенням суду);

- в декларації за 2022 рік в графі 67 розділу 14 має бути зазначено 903 494,39 грн - зобов`язань боржника за рішенням суду та розпискою);

- в декларації за 2023 рік в графі 67 розділу 14 має бути зазначено 1073689,12 грн - зобов`язань боржника (за рішенням суду, ухвалою суду від 17.07.23 та виконавчим провадженням).

Вищевказана інформація ОСОБА_1 не зазначена у поданих до суду деклараціях за 2020-2023 роки, в тому числі і у виправлених.

Крім того, ОСОБА_1 повинна була зазначити в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України" інформацію і про витрати на придбання товарів, утримання майна та побутові потреби (в графі 68-70, розділу XIV).

ОСОБА_1 в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та в деклараціях за 2020-2023 роки не зазначено інформацію про те, які витрати вона несе щомісяця на своє утримання (купівля продуктів харчування, оплата утримання майна, побутові потреби, придбання одягу та інші витрати, які забезпечують її життєдіяльність).

Станом на день розгляду справи господарським судом, до матеріалів справи долучено документи про звільнення боржника з основного місця роботи та з роботи за сумісництвом.

Отже, у ОСОБА_1 відсутні будь-які доходи, про причини звільнення з роботи боржник суду не повідомила.

Крім того, згідно з наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 у 2021 та 2022 перетинала кордон України, а саме Київ - Афіни, дата перетину 24.08.2021 (виїзд) по 31.08.2021 (в`їзд) та Чоп-Захонь, дата перетину 14.06.2022 (виїзд) по 26.06.2022 (в`їзд) при цьому, у деклараціях не було відображено інформацію про витрати боржника, у тому числі за межами України.

Керуючий реструктуризацією боргів при проведенні перевірки декларацій ОСОБА_1 не звернув увагу на вказані обставини.

08.11.2023 через систему "Електронний суд" керуючий реструктуризацією боргів ОСОБА_4 надіслав суду першої інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів: ухвали суду від 22.05.2023, повідомлення про проведення зборів кредиторів, Протокол загальних зборів від 24.10.2023 та звіт про результати перевірки декларації боржника №01-29/889 від 10.10.2023 (повторний).

08.11.2023 ОСОБА_1 до господарського суду подано письмові пояснення щодо зазначеної заробітної плати в уточнених деклараціях про майновий стан, до яких додано довідку Пенсійного фонду України та декларації про майновий стан 2020-2023 (уточнені).

16. За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

17. При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

18. Зокрема, пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

19. Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 116 КУзПБ, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

20. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 вказав, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

21. Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

22. Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

23. Верховний Суд зауважує, що КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності (вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 909/450/22).

24. У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

25. Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

26. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

27. Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

28. Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

29. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

30. Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

31. Верховний Суд зауважує, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

32. Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

33. Суд також звертається до позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 щодо того, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

34. Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

35. Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

36. Верховний Суд звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

37. До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

38. Верховний Суд наголошує на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

39. Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 та є усталеною практикою при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб.

40. Суди попередніх інстанцій встановили, що в деклараціях які були подані разом із заявою та у виправлених деклараціях про майновий стан за 2020-2022 та 2023 роки боржницею не зазначено інформації в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України", в даних деклараціях за 2020-2022 та 2023 роки боржником зазначено "прочерки", за умови, що згідно з наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 у 2021 та 2022 перетинала кордон України, а саме Київ - Афіни, дата перетину 24.08.2021 (виїзд) по 31.08.2021 (в`їзд) та Чоп-Захонь, дата перетину 14.06.2022 (виїзд) по 26.06.2022 (в`їзд) при цьому, у деклараціях не було відображено інформацію про витрати боржника, у тому числі за межами України.

41. Верховний Суд зазначає, що подання до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в якості додатку конкретизованого списку кредиторів, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 116 КУзПБ не спростовує обов`язок боржника відобразити відомості про фінансові зобов`язання у відповідному розділі декларації - Розділ XIV. "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України", форма якої затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 909/450/22).

42. Також суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та в деклараціях за 2020-2023 роки не зазначено інформацію про те, які витрати вона несе щомісяця на своє утримання (купівля продуктів харчування, оплата утримання майна, побутові потреби, придбання одягу та інші витрати, які забезпечують її життєдіяльність).

43. Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ, суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

44. З урахуванням тих обставин, що в деклараціях які були подані разом із заявою та у виправлених деклараціях про майновий стан за 2020-2022 та 2023 роки боржницею не зазначено інформації в розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України", колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про правильне застосування в оскаржуваних судових рішеннях приписів пункту 1 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

46. З урахуванням того, що при постановленні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі № 904/2022/23 було правильно застосовано положення пункту 1 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів суду касаційної інстанції , на підставі положень ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а вказані судові рішення - без змін.

Розподіл судових витрат

47. Беручи до уваги те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі № 904/2022/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік