ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1419/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

розглядаючи справу за позовом: Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до 1. Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області

2. Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області

про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації права та повернення земельних ділянок,

за участю представників сторін:

від позивача: Нечипоренко І.П., представник, наказ №3375-к від 26.12.2023

від відповідача-1: Скок В.С., адвокат, ордер серії АІ №1520364 від 28.02.2024

від відповідача-2: Скок В.С., адвокат, ордер серії АІ №1520372 від 28.02.2024

взяла участь: Ревелюк Т.О., прокурор, посвідчення №071187 від 01.03.2023

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 01.11.2023 за правилами загального позовного провадження відкрив провадження у справі за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (м. Київ) до відповідачів Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області та Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області на земельні ділянки загальною площею 1257,9873га з кадастровим номером :13:000:0001 площею 606,1349га; з кадастровим номером :12:000:0001 площею 308,7153га; з кадастровим номером :13:000:0001 площею 319,8333 га; з кадастровим номером :07:002:0005 площею 23,3038 га; - зобов`язання Народицької селищної ради, Народицької селищної військової адміністрації повернути державі в особі Кабінету Міністрів України земельні ділянки з кадастровим номером :12:000:0001 площею 308,7153га; з кадастровим номером :13:000:0001 площею319,8333 га; з кадастровим номером :07:002:0005 площею 23,308 га та земельні ділянки з кадастровими номерами::11:000:0003 площею 392,1565 га;:13:000:0002 площею 213, 9784 га, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:0001 площею 606,1349 га. Перше підготовче засідання суд призначив на 30.11.2023 о 11:00 (тут і далі за текстом - Прокурор, Кабмін, Селищна рада, Народицька РДА та спірні Земельні ділянки).

Господарський суд ухвалою від 09.01.2024, серед іншого, відклав підготовче засідання на 23.01.2024 та, в подальшому, ухвалою від 23.01.2024 - на 29.02.2024.

У підготовчому засіданні 29.02.2024 господарський суд оголосив перерву до 12.03.2024 та, в подальшому, ухвалою від 12.03.2024 призначив підготовче засідання на 28.03.2024.

Господарський суд ухвалою від 28.03.2024, серед іншого, відклав підготовче засідання на 29.04.2024 та долучив до матеріалів справи подані Селищною радою докази.

Господарський суд ухвалою від 29.04.2024 долучив до матеріалів справи поданий Прокурором в копії Проект встановлення меж зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення в господарствах Народицького району Житомирської області [...] від 23.12.1992 №74 ( тут і далі у тексті - Проект встановлення зон відчуження/відселення), а також долучив до матеріалів справи подані Селищною радою докази.

До дати підготовчого засідання 30.05.2024 до суду надійшли:

- 24.05.2024 клопотання Прокурора про долучення доказів від 24.05.2024 за №15/1-178вих-24 (вх. г/с №7455/24 від 24.05.2024);

- 28.05.2024 клопотання Селищної ради про долучення до матеріалів справи доказів;

- 30.05.2024 заперечення Селищної ради на Висновок експертів №2478/2478/24-41 від 04.04.2024 за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою по господарській справі №906/1419/23;

- 30.05.2024 заява представника Селищної ради Фомичева О.В. про розгляд справи без його участі;

- 30.05.2024 Прокурора від 24.05.2024 за №15/1-180вих-24 про долучення доказів з додатками.

В підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи (п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

1. У клопотанні про долучення доказів від 24.05.2024 за №15/1-178вих-24 (вх. г/с №7455/24 від 24.05.2024) Прокурор просить долучити до справи лист Мін`юсту від 07.05.2024 №69504/78575-7-24/6.3 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів Сафіяна Д.В. та Годяцької С.В. А також визнати поважними причини несвоєчасного подання доказу.

Клопотання від 24.05.2024 мотивовано тим, що у зв`язку з встановленням численних порушень, допущених експертами Донецького відділення ННЦ "Інститут судових експертиз" ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Сафіяном Д.В. та Гадяцькою С.В. при складанні Висновку експерта №1246-1247 від 15.01.2024, Офісом Генерального прокурора ініційовано питання про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Представник Селищної ради в усній формі заперечив проти задоволення цього Клопотання на підставі ч.1 ст. 76 ГПК України.

Господарський суд поділяє такі заперечення, оскільки згідно з наведеною процесуальною нормою суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Клопотання від 24.05.2024 суд ухвалює повернути без розгляду згідно з резолютивною частиною цієї ухвали суду.

2. Селищна рада заперечує проти врахування як засобу доказування при вирішенні цієї справи Висновку експертів №2478/2479/24-41 від 04.04.2024 за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою на підставі ст. 76-79 ГПК України.

На підставі ч.1 ст. 169 ГПК України заперечення щодо доказу долучено до матеріалів справи.

4. Відповідно до ст. 177 ГПК України завданням підготовчого провадження є, серед іншого, остаточне визначення складу учасників судового процесу, зокрема, учасників справи - сторін та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ( далі - треті особи )( ч1. ст. 41 ГПК України).

Так, підставою для вступу (залучення) в судовий процес третьої особи є її заінтересованість в результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог з боку позивача чи відповідача. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи (постанова ВПВС від 12.05.21р. у справі №901/360/20, від 04.07.23р. у справі № 686/20282/21).

Вирішення питання про права й обов`язки осіб, не залучених до судового розгляду, є неприпустимим (постанова ВПВС від 16.11.23р.).

Не залучення до судового процесу третіх осіб є порушенням вимог процесуального закону (ч.2 ст. 51 ГПК України) та може відбуватись через замовчування /приховування цієї інформації від суду сторонами (позивачем або відповідачем).

Та оскільки ч.2 ст. 51 ГПК України імперативно визначає процесуальні наслідки незалучення у справу третьої особи саме його стороною (позивачем або відповідачем), остання повинна належним чином здійснювати свої процесуальні обов`язки, як це передбачено ч.4 ст. 13 цього Кодексу.

Однак передбачаючи ймовірність невиконання сторонами справи процесуального обов`язку заявити суду про наявність третіх осіб, заінтересованих в результатах вирішення спору в частині його предмету, законодавець наділив суд дискреційними повноваженнями за власною ініціативою ввести таких осіб до складу учасників справи.

Здійснюючи відповідне дискреційне повноваження суд зобов`язаний зазначити в ухвалі, на які права чи обов`язки третіх осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі ( ч.4 ст. 50 ГПК України).

4.1. Конституційний Суд у рішенні № 17-рп/2002 від 17.10.2002 виснував, що Верховна Рада України - єдиний орган законодавчої влади; жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

У статті 13 Земельного кодексу України Верховна Рада України наділила Кабінет Міністрів України наступними повноваженнями в галузі земельних відносин:

- розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом ( п.а);

- реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель (п.б);

- організація державного контролю за використанням і охороною земель та здійснення землеустрою (п.д)

Кабінет Міністрів України передає у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, передає у постійне користування земельні ділянки у випадку, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 149 цього Кодексу. (п. 8 ст. 122 ЗК України).

Суд приймає до уваги, що з 01.07.1991 Верховна Рада Україна не змінювала визначення поняття "радіоактивно забруднені землі" - це землі, які потребують проведення заходів радіаційного захисту та інших спеціальних втручань, спрямованих на обмеження додаткового опромінення, зумовленого Чорнобильською катастрофою, та забезпечення нормальної господарської діяльності ( ст. 4 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( далі - Закон № 791а-XII).

Землі зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення відмежовуються від суміжних територій і переводяться до категорії радіаційно небезпечних земель. Господарський обіг таких земель може здійснюватися лише з урахуванням особливостей режиму їх використання, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 12 Закону № 791а-XII в редакції Закону № 1472-VIII від 14.07.2016).

Земельні ділянки, розташовані у зоні гарантованого добровільного відселення, належать до радіоактивно забруднених і використовуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Якщо за економічними та екологічними умовами подальше використання цих земель неможливе, вони переводяться до категорії радіаційно небезпечних ( ст. 15 Закону № 791а-XII в незмінній редакції з 01.07.1991).

Суд приймає до уваги, що КМУ після 01.07.1991 так і не затвердив порядок використання земельних ділянок, розташованих у зоні гарантованого добровільного відселення, які також належать до радіоактивно забруднених земель.

Окрім того, Верховна рада уповноважила КМУ встановити межі зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення ( ч.5 ст. 2 Закону № 791а-XII ).

Суд приймає до уваги, що КМУ після 01.07.1991 так і не встановив межі цих зон та не вчиняв дій щодо їх перегляду, відповідно.

Верховна Рада України також ввела норму про те, що карти зазначених зон, перелік населених пунктів, віднесених до цих зон, та дані щорічних дозиметричних паспортизацій із зазначенням очікуваних доз опромінення населення один раз на три роки публікуються в загальнодержавних та регіональних друкованих засобах масової інформації і зберігаються у відповідних центральних та місцевих органах виконавчої влади ( ч.7 ст. 2 Закону № 791а-XII).

Суд приймає до уваги , що зі змісту ч.7 ст. 2 Закону № 791а-XII не видається можливим визначити суб`єкта її виконання. Однак суд констатує, що вимоги Закону в цій частині після 01.07.1991 не виконані.

У статті 186 ЗК України передбачено, що схема землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення.

Суд також констатує, що вимоги ст. 186 ЗК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 5459-VI від 16.10.2012, і в цій частині також не виконані вже близько 12 років з часу останніх змін до наведеної норми права.

Законодавчий орган держави відніс до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність - земельні ділянки зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (п. "ж" ч. 4 ст. 84 ЗК України в редакції Закону № 2745-VIII від 06.06.2019).

Верховна Рада України від імені Українського народу передбачила у Земельному кодексі України, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи ( ч. 2 ст. 134 ЗК України доповнено абз. 27 згідно із Законом № 1472-VIII від 14.07.2016).

Відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, що діє з 27.05.2021 з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зміст норми п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України суд тлумачить наступним чином: земельні ділянки, розташовані у зоні гарантованого добровільного відселення, які також належать до радіоактивно забруднених земель, можуть перебувати у комунальній власності. Однак, як вже мотивував суд, КМУ після 01.07.1991 так і не затвердив порядок використання таких земельних ділянок, хоча Верховна Рада Україна встановила вищому органу у системі органів виконавчої влади такий обов`язок у ст. 15 Закону № 791а-XII в незмінній редакції з 01.07.1991.

Кабінет Міністрів України відповідальний, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених Конституцією ( ч.2 ст. 113 Конституції України).

З врахуванням викладеного, суд залучає до участі у справі третьою особою на стороні КМУ - Верховну Раду України (м. Київ) згідно з резолютивною частиною цієї ухвали суду.

4.2. Як вже мотивував суд, КМУ після 01.07.1991 так і не встановив межі зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення ( ч.5 ст. 2 Закону № 791а-XII ) та не вчиняв дій щодо їх перегляду, відповідно.

Суд враховує, що виконання ч.5 ст. 2 Закону № 791а-XII було покладено Верховною Радою України також на інші органи державної влади та Національну академію наук, яка, за висновками Великої Палати Верховного Суду , є суб`єктом владних повноважень ( постанова від 10.04.2024 у справі № 520/8065/19).

Так, КМУ мав встановити межі зон за поданням центрального органу виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з Національною академією наук, центральними органами виконавчої влади, сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, безпеки використання ядерної енергії, управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення, на основі експертних висновків.

З врахуванням викладеного, суд ініціює введення до складу учасників цієї справи третіми особами наведених далі у тексті суб`єктів публічного права.

4.2.1. Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Міндовкілля), є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, основними завданнями якого є забезпечення формування державної політики у сфері, серед іншого, охорони навколишнього природного середовища, екологічної та в межах повноважень, передбачених законом, біологічної і генетичної безпеки; управління відходами, зокрема радіоактивними, з небезпечними хімічними речовинами; подолання наслідків Чорнобильської катастрофи; радіаційного захисту ( Положення про Міндовкілля, затверджене постановою КМУ від 25.06.2020 № 614).

З врахуванням викладеного, суд залучає до участі у справі третьою особою на стороні КМУ - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (м.Київ).

4.2.2. Державне агентство України з управління зоною відчуження (далі - ДАЗВ) є центральним органом виконавчої влади, основними завданнями якого, серед іншого, є реалізація державної політики у сфері управління зоною відчуження і зоною безумовного (обов`язкового) відселення, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи (Положення про ДАЗВ, затверджене постановою КМУ від 22.10.2014 р. № 564).

ДАЗВ відповідно до покладених на нього завдань у сфері подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, серед іншого, проводить загальну оцінку радіаційної обстановки на території зон, що зазнали радіоактивного забруднення, радіоекологічний моніторинг на цій території, здійснює методичне керівництво та координацію робіт з визначення радіаційної обстановки, в тому числі обстеження радіоактивно забруднених територій та обґрунтування переліку критеріїв, за якими проводиться розмежування категорій зон радіоактивно забруднених територій.

З врахуванням викладеного, суд залучає до участі у справі третьою особою на стороні КМУ - Державне агентство України з управління зоною відчуження ( м. Київ).

4.2.3. Міністерство аграрної політики та продовольства України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізацію державної політики земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів (Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затверджене постановою КМУ від 17.02.2021 р. №124).

З врахуванням викладеного, суд залучає до участі у справі третьою особою на стороні КМУ - Міністерство аграрної політики та продовольства України (м. Київ).

4.2.4. Державна інспекція ядерного регулювання України (далі - Держатомрегулювання) є центральним органом виконавчої влади, який відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, готує загальнодержавні та інші програми з безпеки використання ядерної енергії; координує діяльність центральних та місцевих органів виконавчої влади, що згідно із законодавством відповідають за забезпечення ядерної та радіаційної безпеки; норми, правила з ядерної та радіаційної безпеки ( Положення про Держатомрегулювання, затверджене постановою КМУ від 20.08.2014 №363.

З врахуванням викладеного, суд залучає до участі у справі третьою особою на стороні КМУ - Державну інспекцію ядерного регулювання України (м. Київ).

4.2.5. Національна академія наук ( далі - НАН) є вищою науковою самоврядною організацією України, що заснована на державній власності, яка, сере іншого, організує і здійснює фундаментальні та прикладні дослідження з найважливіших проблем природничих, технічних, суспільних і гуманітарних наук (п. 1.5. Статуту НАН України).

З врахуванням викладеного, суд залучає до участі у справі третьою особою на стороні КМУ - Національну академію наук України (м. Київ).

5. Завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, є, зокрема, справедливе вирішення спору (ч. ч.1 та 2 ст.2 ГПК України), а справедливість судового розгляду - є складовою ч.1 ст. 6 Конвенції.

Дискрецією встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази, надавати їм оцінку для виконання завдання господарського судочинства наділені суди першої та апеляційної інстанції як суди факту (постанови ВПВС від 16.01.19р. у справі №373/2054/16-ц, від 02.11.22р. у справі № 910/11273/20).

Одним із засобів встановлення обставин справи є висновок судового експерта (п.2 ч.2 ст. 73 ГПК України).

Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (таку правову позицію поділяє Верховний Суд у постанові від 18.12.19р. у справі № 761/29966/16-ц).

У рішенні ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" виснував , що суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають виконувати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення всіх фактичних даних зі спору.

Суд приймає до уваги, що Проект встановлення меж зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення в господарствах Народицького району Житомирської області, розробленого Житомирським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук та погодженого Народицькою районною радою народних депутатів Житомирської області висновком від 23.12.1992 №74.

Межі зони безумовного (обов`язкового) відселення було затверджено рішенням 18 сесії Житомирської обласної ради народних депутатів ХХІ скликання від 15.02.1994 відповідно до проектів , виготовлених Житомирським філіалом Інституту землеустрою та затверджених вищезазначеним рішенням координаційного комітету по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. У п. 2 цього рішення припинено право користування землями з високим рівнем радіаційного забруднення (забрудненість цезієм більше 15Кі/кв.км та від 5 до 15 Кі/кв.км на органогенних ґрунтах ) у Народицькому районі на площі 17998,3 га.

Рішенням Житомирської обласної ради народних депутатів ХХІ скликання від 30.03.1994 затверджено межі зони відчуження, встановлені згідно з розробленими проектами Житомирським філіалом Інституту землеустрою УААН і погодженими Народицькою та Овруцькою районними Радами народних депутатів . Згідно з п.2 цього рішення, Житомирської обласної ради народних депутатів передала адміністрації зони відчуження Мінчорнобиля України території, з яких проведено евакуацію населення в 1986 році, в довгострокове користування строком на 25 років загальною площею 396,1 га для проведення науково-дослідних робіт, дезактивації, природоохоронних та інших заходів, спрямованих на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в тому числі по Народицькому району 162,8 га, по Овруцькому району - 233,3 га.

Прокурор у позові доводить, що в межах кримінального провадження № 0000025 від 15.07.2020, процесуальне керівництво у якому здійснюється Спеціалізованою екологічною прокуратурою, судовими експертами КНДІСЕ проведено комплексну судову експертизу з питань землеустрою та земельно-технічну експертизу, оформлену Висновком експертів від 25.01.2023 № 25684/22-41, в результаті якої судові експерти дійшли висновку, що всі спірні Земельної ділянки загальною площею 1257,9873га повністю розташовані в межах зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому такі земельні ділянки належать до державної форми власності.

Прокурор з посиланням на публікацію в Інтернеті ( https://life.pravda.com.ua/columns/2021/06/10/245147/) доводить, що за даними Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, станом на початок 2016 року на Житомирщині налічувалось понад 33 тисячі гектарів радіоактивно забруднених с/г угідь, які заборонено використовувати у виробництві. Найбільша їх площа припадала на колишній Народицький район 22,19 тис. гектарів.

Також у позові Прокурор доводить, що Державною установою "Інститут охорони ґрунтів України" у 2019 проведені обстеження сільськогосподарських угідь Народицької громади на предмет їх радіоактивного забруднення. Дослідженням встановлено, що частину земель у зв`язку із високим забрудненням цезієм -137 дотепер неможливо використовувати для ведення сільськогосподарського виробництва. За інформацією Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області протягом 2020 територіальними органами виявлялись перевищення безпечних норм радіоактивних речовин у продуктах харчування, зокрема, які реалізувались на території смт. Народичі (молоко, м`ясо, дичина).

Натомість Селищна рада подала Висновок експерта № 1246-1247 за результатами проведення комплексної судової експертизи з питань землеустрою та земельно-технічної експертизи від 15.01.2024 , складений на замовлення ФГ «Кавецького» ДВ «Інституту судових експертиз ім. засл. Проф.. М.С.Бокаріуса». Земельно-технічним дослідженням встановлено, що відсутні правові підстави вважати межі зон радіоактивного забруднення (зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення, зони гарантованого добровільного відселення) за межами населених пунктів затвердженими , в тому числі у відповідності до вимог і порядку , визначених Законом України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи (п.8 ч.2 ст. 182 ГПК України).

Вирішуючи це питання станом на 30.05.2024, коли провадження у справі відкрито ще 01.11.23р., суд приймає до уваги, що жодним учасником справи , в тому числі, Прокурором, яким ініційовано цей позов в інтересах держави, не заявлено клопотання про призначення у справі саме судової експертизи за наявності тих процесуальних умов, які визначені у ст. 99 ГПК України.

Оскільки законодавець наділив суд дискрецією самостійно ініціювати застосування процесуального механізму призначення судової експертизи для дослідження обставин справи, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Зокрема, суд повинен достовірно встановити факт розташування спірних Земельних ділянок або в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, або в зоні гарантованого добровільного відселення за межами населених пунктів Народицької селищної ради.

Суд попередньо визначається із суб`єктом проведення судової експертизи у цій справі - КНДІСЕ, її видом - комплексна судова експертиза з питань землеустрою та екологічна експертиза та з орієнтовними питаннями згідно з резолютивною частиною цієї ухвали.

З метою дотримання принципів рівності та змагальності сторін справи , суд вчиняє процесуальні дії з дотриманням вимог ст. 99 та 102 ГПК України згідно з резолютивною частиною цієї ухвали суду.

До викладеного, суд застосовує ч. 5 ст. 161 ГПК України до Кабінету Міністрів України, а саме дозволяє учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, визнаючи це необхідним, про що зазначає в резолютивній частині цієї ухвали суду.

6. Головуючий забезпечує послідовність і порядок вчинення процесуальних дій, керуючись завданням господарського судочинства, яке зобов`язує суд вирішити спір насамперед справедливо (правильно) (ч.1 ст. 2, ч. 2 ст. 2, п. 19 ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 198 ГПК України).

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені ч.2 ст.182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З врахуванням конкретних обставин цієї справи, на підставі ч.4 ст.11 Кодексу, що визначає практику ЄСПЛ як джерело права (п. 26 рішення у справі "Надточій проти України", п. 23 рішення у справі "Гурепка проти України», п.41 рішення у справі «ТОВ «Солаз» проти України»), суд ухвалює продовжити стадію підготовчого провадження, застосувавши ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка закріплює, серед інших, такий елемент права на судовий захист як справедливість судового розгляду, відкласти підготовче засідання для надання можливості учасникам провадження скористатися процесуальними правами до завершення стадії підготовчого провадження, згідно з резолютивною частиною цієї ухвали суду.

Керуючись ч.2 ст.2, ст.11, ч.5 ст.13, ст.ст. 42, 50,51, ч.1 ст.76, ст.ст. 98-102, 114, 119, ч.5 ст. 161 , ст.ст. 177, 182, ч.3 ст. 198, ч.2 ст.232, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити стадію підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання на "18" червня 2024 р. о 12:00 в приміщенні Господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 108, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

2. Відмовити Житомирській обласній прокуратурі у задоволенні клопотання від 24.04.2024 за № 15/1-178вих-24 про приєднання до матеріалів справи як доказу лист Міністерства юстиції України від 07.05.2024 № 69504/78575-7-24/6 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів Сафіяна Д.В. та Годяцької С.В. та повернути його заявнику.

3. Позивачу Кабінету Міністрів України у строк протягом 10-денного строку з дня отримання копії цієї ухвали суду надіслати через систему "Електронний суд" або на офіційну електронну пошту суду з накладанням кваліфікованого електронного підпису учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" письмове пояснення по суті питань наступного змісту:

- вказати відомі причини/підстави не встановлення Кабінетом Міністрів України після 1991 року меж зони відчуження (території, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році, зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення після 1991 року відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII в редакції Закону № 1991-12 від 17.12.91; із змінами, внесеними згідно із Законами № 182/97-ВР від 04.04.97, № 259-VI від 10.04.2008; в редакції Законів № 5459-VI від 16.10.2012, № 76-VIII від 28.12.2014;

- вказати відомі причини/підстави не опублікування після 1991 року карт зазначених зон один раз на три роки в загальнодержавних та регіональних друкованих засобах масової інформації і не передання їх на зберігання до відповідних центральних та місцевих органів виконавчої влади відповідно до частини 7 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII в редакції Законів № 1991-12 від 17.12.91, № 259-VI від 10.04.2008; із змінами, внесеними згідно із Законом № 5459-VI від 16.10.2012.

Про неможливість виконання вимог ухвали суду у встановлений строк заявити обґрунтоване клопотання про його продовження з дотриманням вимог ч.2 ст. 119 ГПК України.

4. Залучити до участі у справі третіми особами , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Кабінету Міністрів України:

- Верховну Раду України ( 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5 );

- Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України ( 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35);

- Державне агентство України з управління зоною відчуження ( 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26);

- Міністерство аграрної політики та продовольства України ( 01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, 24);

- Державне агентство України з управління зоною відчуження ( 01133, м. Київ, бульвар Лесі України, 26 );

- Державну інспекцію ядерного регулювання України ( 01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11);

- Національну академію наук (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 54 ).

4. Прокурору у 2-денний строк надіслати засобами поштового зв`язку та на електронні пошти третім особам копію позовної заяви з додатками, у разі, якщо у третіх осіб відсутні електронні кабінети у системі "Електронний суду".

5. Третім особам Верховній Раді України, Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України, Державному агентству України з управління зоною відчуження, Міністерству аграрної політики та продовольства України, Державному агентству України з управління зоною відчуження, Державній інспекції ядерного регулювання України та Національній академії наук у 10-денний строк надіслати через систему "Електронний суд" письмові пояснення щодо предмету спору - земельних ділянок з кадастровим номером :13:000:0001 площею 606,1349га; з кадастровим номером :12:000:0001 площею 308,7153га; з кадастровим номером :13:000:0001площею 319,8333 га; з кадастровим номером :07:002:0005 площею 23,3038 га, у якому обов`язково вказати відомі причини/підстави:

- не встановлення Кабінетом Міністрів України після 1991 року меж зони відчуження (території, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році, зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення після 1991 року відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII в редакції Закону № 1991-12 від 17.12.91; із змінами, внесеними згідно із Законами № 182/97-ВР від 04.04.97, № 259-VI від 10.04.2008; в редакції Законів № 5459-VI від 16.10.2012, № 76-VIII від 28.12.2014;

- не опублікування після 1991 року карт зазначених зон один раз на три роки в загальнодержавних та регіональних друкованих засобах масової інформації і не передання їх на зберігання до відповідних центральних та місцевих органів виконавчої влади відповідно до частини 7 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 № 791а-XII в редакції Законів № 1991-12 від 17.12.91, № 259-VI від 10.04.2008; із змінами, внесеними згідно із Законом № 5459-VI від 16.10.2012.

Про неможливість виконання вимог ухвали суду у встановлений строк заявити обґрунтоване клопотання про його продовження з дотриманням вимог ч.2 ст. 119 ГПК України.

6. Ініціювати призначення у справі комплексної експертизи з питань землеустрою та екологічної експертизи.

Орієнтовне питання для експертизи з питань землеустрою: визначення відповідності розробленого Проекту встановлення меж зон відчуження та безумовного /обов`язкового відселення в господарствах Народицького району Житомирської області Житомирським філіалом Інституту землеустрою на підставі укладеного договору № 112 від 13.04.1992 року із замовником Житомирським обласним управлінням сільського господарства та його затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування в редакції, чинній станом 13.04.1992рік.

Орієнтовне питання для екологічної експертизи: чи є на земельних ділянок з кадастровим номером :13:000:0001 площею 606,1349га, з кадастровим номером :12:000:0001 площею 308,7153га, з кадастровим номером :13:000:0001площею 319,8333 га та з кадастровим номером :07:002:0005 площею 23,3038 га, станом на дату проведення судової експертизи радіаційно небезпечні землі ( ст. 3 Закону № 791а-XII) та радіоактивно забруднені землі ( ст. 4 Закону № 791а-XII)? Якщо так, то які саме?

Суб`єкт проведення комплексної судової експертизи: КНДІСЕ (м.Київ).

7. Учасникам провадження у строк до 14.06.2024 подати суду письмово викладені пропозиції щодо експертної установи (експертів), яким має бути доручено проведення експертизи; питання, з яких експерти мають надати суду висновок; перелік матеріалів, що надаються для дослідження, окрім тих, що подані як докази до справи; сторону (сторін), на яку (які) слід покласти попередню оплату вартості судової експертизи; інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Звернути увагу на зміст ч. 4 ст. 102 ГПК України щодо процесуальних наслідків встановлення /не встановлення обставин експертним шляхом у цій справі.

Ухвала набрала законної сили 30.05.2024 року та апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Повний текст ухвали складено та підписано 03.06.2024.

Ухвала суду як судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України ( ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 326 ГПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом ( п.7 ч.2 ст. 2, ч. 2 ст. 18 та ч.2 ст. 326 ГПК України).

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2- прок. обл (через Ел.суд)

3- КМУ (рек. з повідом) + на ел. пошту: , код 00031101

4- Народицькій селищній раді Коростень. р-ну (через Ел. суд)

5 - Народицькій селищній військовій адміністрації Корост. р-ну (через Ел.суд)

6- Верховній Раді України ( 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5 ), рек. з повідомл;

7- Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України ( Ел. суд)

8- Державне агентство України з управління зоною відчуження ( Ел. суд)

9- Міністерство аграрної політики та продовольства України ( Ел. суд)

10 - Державне агентство України з управління зоною відчуження ( Ел. суд)

11 - Державна інспекція ядерного регулювання України ( Ел. суд)

12 - Національна академія наук (Ел. суд)