ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.06.2024м. ДніпроСправа № 904/861/24
про стягнення 18 848 грн. 43 коп.
Без участі представників сторін
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66, кімн. 610; ідентифікаційний код 32931083) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503; ідентифікаційний код 41449359) про стягнення 18 848 грн. 43 коп. - задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503; ідентифікаційний код 41449359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66, кімн. 610; ідентифікаційний код 32931083) 18 848 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 43 коп. - збитків та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. - витрат на сплату судового збору.

Позивач у заявах (вх.№25691/24 від 24.05.2024 та вх.№26175/24 від 28.05.2024) про ухвалення додаткового рішення просить ухвалити додаткове рішення у справі №904/861/24, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" на користь позивача 10 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Суд звертає увагу, що як вбачається, до вказаних заяв про ухвалення додаткового рішення додано довіреність на представника позивача від 02.01.2023 №11, останній день строку дії якої - 31.12.2023.

Проте, зважаючи на наявність в матеріалах справи копії ордеру від 28.02.2024 серії АЕ №1266895, виданого Адвокатським об`єднанням "Павла Іванчика і Вікторії Шульги "Акцепт" на адвоката Малинську Н.О., суд не вбачає підстав для повернення заяв про ухвалення додаткового рішення, оскільки останні підписані уповноваженою особою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, постановлено розгляд заяв про ухвалення додаткового рішення здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Як вбачається, у рішенні судом не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" про ухвалення додаткового рішення суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із статтею 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви; додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається, у позовній заяві позивачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, складає, зокрема, 10 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду у цій справі було ухвалено - 20.05.2024.

Як вбачається, подані позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення (від 24.05.2024 та від 28.05.2024) є ідентичними за своїм змістом та додатками, крім того, що до заяви від 28.05.2024 позивачем додатково надано докази направлення вказаної заяви відповідачу (квитанція №1110837 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с. 97).

Отже, суд доходить висновку, що заяву (вх.№25691/24 від 24.05.2024) про ухвалення додаткового рішення позивачем подано з дотриманням строку, встановленого нормами процесуального закону, а також з заявою (вх.№26175/24 від 28.05.2024) додатково надано докази направлення заяви відповідачу.

Згідно з частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, частинами 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, надано:

- копію договору від 07.02.2024 №07/02-24 про надання правничої допомоги (а.с. 11-12);

- копію платіжної інструкції від 26.02.2024 №634 на суму 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 13);

- копію акта від 28.02.2024 про приймання-передачі наданих послуг (а.с. 91);

- копію ордеру від 28.02.2024 серії АЕ №1266895, виданого Адвокатським об`єднанням "Павла Іванчика і Вікторії Шульги "Акцент"" адвокату Малинська Н.О. (а.с. 8);

- копію довіреності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" від 01.01.2024 №11, якою останнє уповноважує адвоката Малиньску Н.О. представляти Товариство (а.с. 9);

- копію свідоцтва від 08.06.2018 серії ДП №3715 про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Малинська Н.О. (а.с. 10);

Як вбачається, між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл", як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням "Павла Іванчика і Вікторії Шульги "Акцент" було укладено договір від 07.02.2024 №07/02-24 про надання правничої допомоги (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу із вирішення спірного питання клієнта із його контрагентом щодо стягнення збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", ідентифікаційний код юридичної особи 41449359, а саме: скласти позовну заяву та вчинити всі необхідні для цього заходи (збір доказів, здійснення розрахунків), а у разі необхідності - здійснити представництво і захист інтересів клієнта в суді.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що вартість правничої допомоги за складання позовної заяви (та пов`язаних з цим дії) складає 10 000 (десять тисяч) гривень. Оплата послуг може здійснюватися клієнтом на умовах передоплати.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1 Договору).

З підписаного сторонами Акту від 28.02.2024 про приймання-передачу наданих послуг вбачається, що сторони склали цей Акт про наступне:

- Адвокатське об`єднання надало клієнту правничу допомогу (послуги) за Договором №07/02-24 від 07.02.2024 щодо складання позовної заяви про стягнення збитків з ТОВ "Лівайн Торг", а саме: консультація з клієнтом з метою повного з`ясування обставин та визначення правової позиції у справі, збір доказів для підготовки позовної заяви, отримання відомостей щодо боржника, здійснення розрахунків, виготовлення копій доказів (додатків) до позову, розрахунок судового збору, підготовка квитанції для сплати, формування позовної заяви для направлення її до Господарського суду, направлення позовної заяви до суду через електронний кабінет;

- вартість наданих послуг становить 10 000,00 (десять тисяч) гривень;

- жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг клієнт до Адвокатського об`єднання немає;

- даний акт є звітом про надану правничу допомогу;

- акт підписано у двох примірниках українською мовою, по одному примірнику - для кожної сторони, і є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги №07/02-24 від 07.02.2024. Обидва примірники мають однакову юридичну силу.

Господарський суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих Адвокатським об`єднанням, перелік який наведений у Акті про приймання-передачу наданих послу, та встановлено, що включення до переліку таких послуг як виготовлення копій доказів (додатків) до позову, розрахунок судового збору, підготовка квитанції для сплати, формування позовної заяви для направлення її до суду, направлення позовної заяви до суду через Електронний кабінет подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви не є наданням професійної правничої допомоги, також на думку суду, такі послуги, як консультація з клієнтом з метою повного з`ясування обставин та визначення правової позиції у справі, збір доказів для підготовки позовної заяви, отримання відомостей щодо боржника, здійснення розрахунків мають включатися до послуг зі складання позовної заяви.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 10 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- предметом спору у даній справі було стягнення збитків в розмірі 18 848 грн. 43 коп., завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі;

- справа є малозначною та не є складною по своїй суті та за обсягом документів; справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, який призначений для розгляду справ незначної складності;

- судові засідання у справі не призначалися;

- обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу; для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура; забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом; витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" унормовано види адвокатської діяльності, а саме серед іншого: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Таким чином, з урахуванням того, що справа не є складною, суд вважає, що обґрунтованою та співмірною вартістю витрат відповідача на професійну правничу допомогу є сума 4 000 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".

Отже, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" про ухвалення додаткового рішення підлягають частковому задоволенню.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503; ідентифікаційний код 41449359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Беріл" (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66, кімн. 610; ідентифікаційний код 32931083) 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог за заявами відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання додаткового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання додаткового рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

07.06.2024.