УХВАЛА

03 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/8891/23

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Мачульський Г. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 20 673 966,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 (через систему ?Електронний суд?) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Товариство, скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 (повний текст постанови складено 23.04.2024) та рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023.

За результатами розгляду касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що її подано з порушенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

За приписами пунктів 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (п.1); якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу (п.4).

Таким чином звертаючись із даною касаційною скаргою, скаржник мав дотримуватися наведених у статті 290 ГПК України положень щодо зазначення у цій скарзі підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що вона подається на підставі пункту 1частини 2 статті 287 ГПК України та пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України.

Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У касаційній скарзі Товариство посилається на практику Верховного Суду щодо необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц; постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21, постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №904/1017/20).

Разом з тим у касаційній скарзі Товариство також вказує на те, що Північним апеляційним господарським судом стягнуто з Товариства 841 309,97 грн пені, 932 678,37 грн 3% річних, 4 258 541,17 грн інфляційних втрат, зокрема, щодо частини актів з 31.05.2020 по 31.01.2022, які підписані сторонами без використання кваліфікаційного електронного підпису (далі - КЕП) в повному обсязі. Однак у цій частині скаржником не зазначено норми права та відповідний висновок Верховного Суду, який не був врахований судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного в касаційному порядку судового рішення із зазначенням у чому полягає подібність правовідносин.

Крім того, посилаючись на пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу), що є підставою для скасування судових рішень та прийняття нового рішення у зв`язку з порушенням норм процесуального права, скаржник посилається на невизначену кількість актів не зазначаючи їх номери та дати чи відсутність таких, а також які саме акти не містять КЕП та не вказує, які саме докази (наявні в матеріалах справи), на його думку, не досліджено судами, та не наводить обґрунтувань такого твердження, а також не зазначає як вони вплинули на прийняття оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом зазначення підстави (підстав) для скасування судового рішення, передбаченої (передбачених) пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України та пункту 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 298 ГПК особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, за наслідками усунення недоліків поданої касаційної скарги скаржнику не надається право доповнити її іншими пунктами частини 2 статті 287 ГПК.

Частиною 3 статті 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок усунення недоліків касаційної скарги чинним ГПК України не визначений, Суд визначає, що скаржнику необхідно направити на адресу Суду заяву про усунення недоліків, а іншим учасникам справи направити копії такої заяви і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, та надати Суду докази такого направлення.

Крім того, відповідно до пунктів 4, 6 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, яка подає скаргу. При цьому вимоги особи, яка подає скаргу, мають кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими статтею 308 ГПК України.

У пункті 2 прохальної частини касаційної скарги скаржник просить задовольнити касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства ?Національна енергетична компанія ?Укренерго?, рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського від 15.04.2024 у справі №910/8891/23 в частині стягнення 841 309,97 грн пені, 190 510,39 грн 3% річних, нарахованих відповідно до актів приймання-передачі допоміжних послуг з 31.05.2020 року по 31.01.2022 року та 173 403,99 грн судового збору скасувати.

Проте не зазначає яке саме судове рішення має прийняти суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги Товариства.

Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

Ураховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

За таких обставин скаржнику слід уточнити вимоги, викладені у пункті 2 прохальної частини касаційної скарги.

Згідно із частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

З огляду на викладене, касаційна скарга скаржника визнається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. У разі усунення недоліків документи подати через ?Електронний суд? або направити поштою на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 із наданням доказів про дату вручення даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. М. Мачульський