ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

06 червня 2024 року м. ХарківСправа № 922/4906/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши клопотання Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 4508 від 19.02.2024 ) у справі №922/4906/23

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 16; )
до Фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )
про стягнення 154 675,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходилась справа № 922/4906/23 за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни заборгованості за договором оренди № 5722 від 26.12.2014 в сумі 154 675,10 грн. (130 401,94 грн.- заборгованість, 24 273,16 грн. - пеня)

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 позовні вимоги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, місто Харків, майдан Конституції, 16; ) 154 675,10 грн, з яких: 130 401,94 грн. - заборгованість з орендної плати за Договором оренди № 5722 від 26.12.2014; 24 273,16 грн.- заборгованість по пені та судовий збір в сумі 2 147,20 грн.

19 лютого 2024 року, на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2024, матеріали справи № 922/4906/23 направлено до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни на рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 у даній справі.

19 лютого 2024 року до Господарського суду Харківської області надійшла заява представника Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Меркулової Н.А. про ухвалення додаткового рішення (вх.№4508 від 19.02.2024), в якій представник позивача просить поновити пропущений поцесуальний строк для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4906/23 та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 375,00 грн. Вказана заява обґрунтована тим, що рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/4906/23 ухвалено 22.01.2024, а тому останнім днем строку для подання доказів понесених судових витрат у даній справі був 29.01.2024, у відповідності до п.2 ч.8 ст.129 ГПК України. Позивач зазначає, що його представником 29.01.2024 було сформовано та направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд". Проте, відповідно до картки руху заяви, сталася помилка відправлення вказаної заяви до АСДС, що підтверджується, на думку позивача, доданою до заяви карткою руху заяви від 29.01.2024, протоколом створення та перевірки КЕП, скріншотом з підсистеми ЄСІТС "Електронний суд". Як зазначає позивач, такі обставини зумовили об`єктивну неможливість подання позивачем заяви про розподіл судових витрат у строк встановлений законом, а тому позивач подає таку заяву у перший день, коли ним було виявлено технічну помилку у підсиситемі ЄСІТС та просить поновити йому процесуальний строк для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4906/23.

Суд, листом від 20.02.2024, повідомив позивача про те, що матеріали справи № 922/4906/23 на час надходження до суду заяви (вх.№4508 від 19.02.2024) перебувають у Східному апеляційному господарському суді, а відтак, питання про прийняття заяви представника Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради адвоката Меркулової Н.А. про ухвалення додаткового рішення (вх.№4508 від 19.02.2024) буде розглянуто після повернення справи до Господарського суду Харківської області.

Постановою Східного апеляційного Господарського суду від 02.05.2024 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Ващенко Галини Юліївни залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2024 у справі №922/4906/23 залишено без змін.

Після повернення матеріалів справи № 922/4906/23 до Господарського суду Харківської області, суд вирішує питання щодо поновлення строку для подання зави та прийняття до розгляду заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх.№ 4508 від 19.10.2024).

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положеннями ст.ст. 13, 74 ГПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання), оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно поважних причин, які перешкоджали вчасному поданню відзиву, у зв`язку з чим відповідач має довести суду їх наявність та поважність.

Відповідно ло ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів заяви (вх.№4508 від 19.02.2024) в обґрунтування клопотання про поновлення строку позивач зазначає, що 29.01.2024 (в останній день процесуального строку) при відправці заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу сталася помилка відправлення до АСДС. Ці обставини зумовили об`єктивну неможливість подання позивачем заяви в строк, а тому позивач подав таку заяву у перший день, коли позивачем виявлено технічну помилку, тобто 19.02.2024 (документ сформовано в системі "Електронний суд" 17.02.2024).

Відповідно до Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Відповідно до п.24 Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Згідно п. 36 Положення після надсилання засобами Електронного суду документів (у тому числі процесуальних документів, письмових та електронних доказів тощо) особа може у власному Електронному кабінеті відслідковувати рух та стан розгляду таких документів у суді або в органі та установі системи правосуддя. Відомості про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості щодо розгляду справ відповідно до наявних технічних можливостей підсистем ЄСІТС надсилаються в автоматичному режимі до Електронного кабінету користувача, від імені якого подано документи. У випадку надання користувачем електронної довіреності інформація про результати розгляду документів надсилається до Електронного кабінету довірителя та повіреного (повірених).

Як вбачається з наведеного вище пункту, особа, яка надсилає документи через систему "Електронний суд" може у власному кабінеті відслідковувати рух таких документів та їх стан розгляду.

Згідно п.38 Положення інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту.

Крім того, пунктом 39 Положення встановлено, що документи, що надійшли через Електронний суд, реєструються судами, іншими органами та установами в системі правосуддя в день їх надходження упродовж робочого дня або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час.

Відповідно до п.41 у разі реєстрації отриманого документа до Електронного кабінету користувача автоматично надсилається відповідне повідомлення.

Зі змісту заяви позивача (вх.№4508 від 19.02.2024) та доданих до неї скріншотів, зокрема картки руху заяви в підсистемі "Електронний суд", вбачається, що заява з назвою "Про ухвалення додаткового рішення" від 29.01.2024 має статус : помилка відправлення. Тобто документ відправлено не було.

Відповідно до розділу "Статуси заяв Електронного суду" сайту https://id.court.gov.ua заяви, подані до суду з електронного кабінету (через електронний суд), можуть мати статус, зокрема, "помилка обробки". Даний статус мають заяви, які не були доставлені до АСДС суду. Вказані статуси можуть виникати внаслідок нестабільної роботи мережі під час відправки заяв до АСДС суду як на стороні користувача, так і на стороні АСДС. У разі виникнення такого статусу, користувачеві необхідно звернутись до служби технічної підтримки за номером 044-492-70-10, оскільки ситуація потребує окремого аналізу.

Помилка обробки може бути:

Помилкою відправлення виникає внаслідок некоректної роботи мережі користувача;

Помилкою отримання виникає внаслідок некоректної роботи мережі в суді;

Помилкою реєстрації виникає в АСДС під час реєстрації (має різний характер).

Як вбачається з матеріалів заяви поданої позивачем (вх.№4508 від 19.02.2024), а саме зі скріншоту картки руху заяви в системі "Електронний суд", документ - заява з назвою "Про ухвалення додаткового рішення" у справі №922/4906/23 з датою створення 29.01.2024 має статус "помилка відправлення".

Як зазначено судом вище, помилка відправлення виникає внаслідок некоректної роботи мережі користувача.

Пукнтом 21 положення встановлено, що користувачі зобов`язані використовувати технічні засоби і технології, що мають забезпечувати належну якість та інформаційну безпеку передачі та отримання інформації, зображення та звуку, й самостійно несуть ризики технічної неможливості отримання доступу до ЄСІТС, погіршення якості чи переривання зв`язку тощо.

Тобто заявник самостійно несе ризик переривання зв`язку внаслідок некоректної роботи мережі користувача.

Крім того, суд зазначає, 29.01.2024 був останнім днем строку подачі заяви до суду), а 17.02.2024 в свою чергу є першим днем, коли позивачем виявлено технічну помилку та днем формування в системі "Електронний суд" заяви (вх.№4508 від 19.02.2024). Тобто з моменту коли в позивача виникла помилка відправлення заяви до моменту коли позивачем виявлено технічну помилку - пройшло 19 днів.

В цей період, позивачем не було отримано повідомлення реєстрації отриманого документа , яке автоматично, в порядку п.41 Положення у разі ресєтрації судом документа було б надіслано до Електронного кабінету користувача та на його електронну пошту.

Положеннями ст. 42 ГПК України передбачено, зокрема, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що посилання позивачем в клопотанні про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу на той факт, що позивачем виявлено технічну помилку через 19 днів після виникнення в системі "Електронний суд" такої помилки, є неповагою до суду та інших учасників процесу.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд констатує, що статтею 129 Конституції України як однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з відпусткою представника відповідача не можуть вважатися безумовною підставою для поновлення строку на подання відзиву, оскільки всі учасники рівні перед законом та мають прямий обов`язок подавати процесуальні документи у строк, встановлений судом.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Проте позивач у своєму клопотанні не наводить достатніх обґрунтувань пропуску процесуального строку, які можна було б вважати непереборними та пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Сторони зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо їх, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у своєчасному невідслідковуванні статусу відправлених документів у справі у власному кабінеті користувача підсистеми ЄСІТС, не повинна схвалюватися судовою практикою.

Презумпція обізнаності покладає на учасника справи обов`язок довести незнання про повідомлення, надіслане судом.

Крім того, відносини представництва між позивачем і його представником стосуються добросовісності та належності виконання останнім своїх обов`язків представника, неналежне виконанння яких не може слугувати підставами для поновлення строку на подання заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними; недотримання цього визнавалось порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції. У рішенні у справі «Смірнова проти України» (заява № 36655/02, п.п. 66-70), констатувавши порушення Україною статті 6 Конвенції, ЄСПЛ зазначив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Суд наголосив на тому, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Wierciszewska v. Poland», заява № 41431/98, п. 46).

Крім того, Рада суддів України неодноразово (востаннє рішенням № 26 від 06.08.2022) закликала суди та учасників процесу використовувати більш ощадливі методи роботи, користуватися перевагами дистанційного та електронного судочинства.

Держава створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу, в тому числі підсистему "Електронний суд" ЄСІТС.

Всебічно дослідивши матеріали поданого позивачем клопотання про поновлення строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4906/23, доданого до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№4508 від 19.02.2024) суд не вбачає поважності підстав пропуску строку подання таких доказів, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову в поновленні такого строку та відмову в задоволенні клопотання позивача.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України у разі неподання відповідних доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. 6, 13, 119, 129, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В клопотанні позивача про поновлення процесуального строку на подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/4906/23 - відмовити.

Залишити без розгляду заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 4508 від 19.02.2024 ) .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 06.06.2024

Суддя В.В. Рильова

Справа №922/4906/24