ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. Справа№ 910/11561/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - Колток О.І.,

Шагріманов Д.О.,

від відповідача - Пилипчук І.І.,

від третьої особи-1 - не з`явився,

від третьої особи-2 - не з`явився,

від третьої особи-3 - Пелих О.Д.,

від третьої особи-4 - Пожидаєв І.В.,

Вільні слухачі - Гончаренко Я.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра"

на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 (повний текст окремої ухвали складено 10.01.2024)

у справі № 910/11561/23 (суддя Бойко Р.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра"

до Київської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

1. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ук Стар Сервіс"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:

1. Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв"

2. Приватного акціонерного товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради, в якому просило суд (в редакції позовної заяви від 01.08.2023) припинити шляхом розірвання укладений сторонами Договір оренди земельної ділянки від 25.06.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №498.

Рішенням Господарського суду від 08.12.2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" про розірвання договору відмовлено повністю.

Одночасно, окремою ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року повідомлено Київську міську раду про недоліки в роботі ради в частині передачі прав на землю територіальної громади міста Києва для забудови із порушенням публічного порядку. Зобов`язано Київську міську раду усунути виявлені у справі №910/11561/23 порушення, які зумовили:

- втрату територіальною громадою прав на передані Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" із порушенням публічного порядку земельні ділянки площею 43,08 га та 4,0 га, розташовані в урочищі Оболонь по вулиці Богатирській на північ від затоки Верблюд в Оболонському районі міста Києва, первісно наданими рішенням Київської міської ради від 15.04.2004 року №190/1400, які в наступному були поділені на підставі рішення Київської міської ради від 16.12.2014 року №713/713, і зараз обліковуються в реєстрі на правах оренди за Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" (в частині земельних ділянок, які не забудовані).

- неодержання територіальною громадою доходів від забудови таких ділянок.

Також, зобов`язано Київську міську раду вжити заходів щодо недопущення у майбутньому подібних порушень законодавства про оренду землі та встановлено строк для надання відповіді про вжиті нею заходи (або запланований план заходів) за наслідками розгляду окремої ухвали.

Окрема ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час розгляду даної справи встановлено зокрема порушення Київською міською радою свого обов`язку із забезпечення інтересів територіальної громади міста Києва в частині неефективного розпорядження ввіреними їй активами.

Не погоджуючись з прийнятою окремою ухвалою, Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі №910/11561/23.

Вимоги та доводи апеляційної скарги третьої особи мотивовані тим, що окрема ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що суддя Бойко Р.В. безпідставно та необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог, почав досліджувати обставини, які жодним чином не стосуються матеріалів справи. При цьому, всупереч наявним документам та поясненням сторін, суддя Бойко Р.В. дійшов хибного висновку, який ґрунтується лише на його власних міркуваннях та припущеннях про виявлення нібито в діях посадових осіб Київської міської ради, які зумовили втрату територіальною громадою права на передані ТОВ «Дніпровська Рив`єра», із порушенням публічного порядку, земельні ділянки площею 43,08 га та 4,0 га, розташовані в урочищі Оболонь по вулиці Богатирській на північ від затоки Верблюд в Оболонському районі міста Києва, первісно наданими рішенням Київської міської ради від 15.04.2004 року №190/1400, як в наступному були поділені на підставі рішення Київської міської ради від 16.12.2014 року №713/713, і зараз обліковуються в реєстрі на правах оренди за ТОВ «Дніпровська Рив`єра» (в частині земельних ділянок, які не забудовані) та неодержання територіальною громадою доходів від забудови таких ділянок.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року, витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи № 910/11561/23, що необхідні для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі № 910/11561/23.

Також, не погоджуючись з прийнятою окремою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі №910/11561/23.

Вимоги та доводи апеляційної скарги позивача мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою. Зокрема скаржник вважає, що місцевий господарський суд дослідив обставини, що істотним чином виходять за межі предмету спору та спірних правовідносин у цій справі. При винесенні оскаржуваної ухвали надав неправильну оцінку фактичним обставинам між учасниками правовідносин та прийшов до хибних висновків. Скаржник зазначає, що Київська міська рада, ухвалюючи рішення про надання КП «ГДІП» дозволу заснувати ТОВ «Дніпровська Рив`єра» і передати у статутний фонд право користування земельними ділянками діяла відповідно та в межах повноважень, встановлених законом, щодо розпорядження об`єктами комунальної власності. Також скаржник вважає, що вихід КП «ГДІП» зі складу учасників ТОВ «Дніпровська Рив`єра» не суперечив вимогам законодавства та не порушував права територіальної громади, а навпаки такі дії відповідали інтересам громадськості. Крім того скаржник наголошує, що як дозвільна, так і сертифікати про відповідність, що залишаються чинними на даний час і не скасовані у встановленому законом порядку, підтверджують як законність початку забудови спірної земельної ділянки, так і її завершення та передання збудованих об`єктів в експлуатацію. Позивач також звертає увагу, що під час забудови земельних ділянок він , керуючись приписами законодавства, а також дотримуючись принципів добросовісності та відповідальності, врахував інтереси територіальної громади міста Києва та поніс колосальні витрати, пов`язані із реалізацією проекту забудови земельних ділянок. Крім того позивач звертає увагу, що місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваної окремої ухвали, послався на обставини, якими жоден учасник судового процесу не обґрунтовував власну позицію у підтримку чи заперечення проти задоволення позовних вимог, а відтак суд першої інстанції очевидно вийшов за межі предмету спору і доказування у даній справі. Окрім цього скаржник наголошує, що мотиви місцевого господарського суду не підтверджуються жодним доказом, а ґрунтуються виключно на припущеннях суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року, витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи № 910/11561/23, що необхідні для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі № 910/11561/23.

29.01.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/11561/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі №910/11561/23, розгляд справи призначено на 06.03.2024 року.

Судове засідання, призначене на 06.03.2024 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. на лікарняному з 04.03.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2024 року розгляд справи №910/11561/23 призначено на 28.03.2024 року.

Судове засідання, призначене на 28.03.2024 року не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на всій території України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2024 року розгляд справи призначено на 01.05.2024 року.

01.05.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра", позивача у справі, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з терміновими обставинами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 року розгляд справи відкладено на 05.06.2024 року.

03.06.2024 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 05.06.2024 року представники позивача та третьої особи 3 надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник третьої особи 4 надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, підтримав апеляційні скарги. Представники третьої особи 1 та третьої особи 2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, третя особа 1 просила здійснювати розгляд справи без участі представника.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників третьої особи 1 та третьої особи 2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до ч. 9 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України, окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Частиною 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 171/2124/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 року у справі № 521/18287/15-ц, постанові Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі № 906/344/21.

Окрема ухвала - це вид процесуального судового рішення, який може ухвалюватися судами усіх інстанцій на підставі та з метою, визначених процесуальним законодавством. При цьому, залежно від підстав постановлення окремі ухвали можна класифікувати на декілька видів, зокрема, превентивна, контрольно-дисциплінарна та адміністративна, скарга на прокурора та адвоката, скарга на суддю, контрольно-кримінальна та ін.

Так, розглядаючи справу місцевий господарський суд встановив, що Київська міська рада, як орган, який зобов`язаний діяти від імені та в інтересах українського народу - громади міста Києва, розпоряджаючись головним активом народу - правами на землю має діяти розсудливо та виключно в інтересах територіальної громади міста Києва (із забезпеченням найефективнішого використання ввірених їй територіальною громадою міста Києва активів, в тому числі землі).

При цьому, належної реакції органів місцевого самоврядування (органів народного представництва) на неї шляхом роз`яснення власних дій в частині обрання способу управління землею шляхом надання земельних ділянок в оренду для забудови, а не її продажу, немає. Народ має право знати та розуміти в чому полягає його інтерес, як власника землі (права оренди землі для забудови), від рішення міської ради про передачу такого права оренди приватному суб`єкту, а не продажу. Не говорячи про встановлення чітких правил та механізмів дотримання інтересу власника в земельних правовідносинах.

Причини такого мовчання та відсутності відповідної реакції на цю проблему можуть полягати у страху, незнанні, невірі у можливості змін, наявності певного інтересу тощо. При цьому проблема настільки очевидна та системна, що не дозволяє суду бути мовчазним спостерігачем і зобов`язує відреагувати на неї у судовому рішенні.

Отже, суд першої інстанції встановив, що Київська міська рада, обґрунтовуючи можливістю набуття у власність територіальною громадою міста Києва 51% (більшості) корпоративних прав у товаристві (із багатомільйонними активами в майбутньому - гольф-клуб, котеджна забудова, яхт-клуб, тенісний клуб, кінно-спортивна база), вилучає десятки гектарів землі із користування інших осіб - Київської кіностудії імені О. П. Довженка, Державного комітету Української РСР по фізичній культурі і спорту (його правонаступника).

Також встановлено, що Київська міська рада вносить вказану землю (право оренди на неї) в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра", з якого в подальшому просто виходить із складу учасників та не має майнових претензій, в той час як Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" (в рамках реалізації інвестиційного договору) знесло вже існуючу на даній землі понад 30 років кінно-спортивну школу та здійснює забудову даної землі малоповерховими будинками та котеджами, отримуючи багатомільйонні доходи.

Одночасно, суд першої інстанції погодився з тим, що сам по собі такий спосіб розпорядження спірними земельними ділянками за умови добросовісної реалізації міг бути в інтересах територіальної громади міста Києва, оскільки передбачає створення для громади зон відпочинку та проведення дозвілля, збільшення кількості робочих місць, можливість отримання у власність громади багатомільйонного активу (51% корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра").

Водночас, на думку суду першої інстанції, прийняття рішення про реалізацію проекту забудови землі у столиці на сотні мільйонів гривень із нещодавно створеним за кордоном товариством, яке не здобуло репутації надійного та добросовісного партнера не лише в світі, а й в Україні, не відповідає такому критерію належного виконання своїх фідуціарних обов`язків, як розумність.

Місцевий господарський суд також встановив, що як вбачається із Інтернет-сервісу earth.google.com будівлі та споруди головного сервісного селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту на земельній ділянці з кадастровим номером :78:139:0039 були демонтовані у 2016 році.

Наведене на думку суду першої інстанції дає підстави для висновку про неналежне виконання відповідачем своїх фідуціарних обов`язків в частині забезпечення інтересів громади міста Києва як на момент оформлення переходу права користування спірними земельними ділянками до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра", так і на даний час.

Тобто, проведене безоплатне передання права оренди десятків гектарів земельних ділянок в урочищі Оболонь на вул. Богатирській, на північ від затоки Верблюд, в Оболонському районі м. Києва під житлову забудову (яке відбулось шляхом внесення третьою особою-3 такого права в статутний капітал позивача з подальшим безоплатним виходом третьої особи-3 із складу учасників позивача), оформлене рішеннями Київської міської ради від 18.11.2004 року №810/2020, від 26.05.2005 року №424/3000, від 16.12.2014 року №713/713, є нікчемним, адже є наслідком протиправних дій, вчинених всупереч публічному порядку та з порушенням первісних домовленостей між містом і позивачем з метою безоплатного відчуження (заволодіння) дороговартісним активом територіальної громади міста Києва (правом користування землею під забудову).

Отже, на думку місцевого господарського суду, очевидно, що з огляду 1) на загальну площу землі - більш як 138 га, 2) її місцезнаходження (передмістя м. Києва біля водного об`єкту, поруч автомобільна дорога обласного значення), 3) перебування частини землі у користуванні інших осіб, 4) наявність на земельній ділянці об`єктів нерухомості - конюшень, плацу тощо, її вилучення із користування інших осіб і передання позивачу під житлову забудову на загальних засадах відведення землі в оренду було неможливим, як мінімум з тих підстав, що могло викликати значний суспільний резонанс. Впродовж всього шляху набуття позивачем в оренду даної землі (в тому числі, станом на дату перевірки робочою групою правомірності виходу третьої особи-3 із складу учасників позивача у 2006 році) доцільність відведення землі позивачу обґрунтовувалась будівництвом гольф-клубу, яхт-клубу, головного сервісного селекційно-технологічного центру по конярству і кінному спорту (на початку - також і тенісних кортів, а в 2006 році - п`ятизіркового готельного комплексу із фітнес-центром, СПА, конференц залами), що сприятиме надходженню інвестицій до бюджету та створить нові робочі місця.

Проте, станом на даний час спірна земельна ділянка була поділена та частинами забудовується малоповерховими житловими будинками, а існуюча на ній з 1979 року (згідно витягу з протоколу засідання робочої групи) кінно-спортивна школа була демонтована.

Крім того, суд першої інстанції відзначив, що невиконання Київською міською радою належним чином свого обов`язку діяти в інтересах територіальної громади міста Києва підриває суть інституту місцевого самоврядування, не відповідає принципу народовладдя та засадам діяльності місцевого самоврядуванням, підриває довіру населення до органів місцевого самоврядування та відповідно Держави в цілому завдає територіальній громаді міста Києва збитків (в тому числі у формі упущеної вигоди), що безумовно порушує публічний порядок, встановлений Конституцією України (ст.ст. 5, 7, 13, 19, 140, 143).

З огляду на встановлені місцевим господарським судом у справі №910/11561/23 обставини, Київська міська рада повинна вжити заходів для відновлення порушених прав територіальної громади міста Києва.

Окрім того судом першої інстанції встановлено, що на даний час частина земельної ділянки з кадастровим номером :78:139:0039 (яка в 2014 році була поділена на 156 земельних ділянок) є забудованою, однак інша частина цієї ділянки наразі вільна від забудови.

Зважаючи на наявність житлової забудови (багатоквартирних будинків та котеджів) на частині вказаної земельної ділянки, яка в свою чергу була набута у власність іншими особами, суд визнає, що поновлення в повній мірі прав користування та розпорядження територіальною громадою міста Києва на землю під збудованими будинками є утрудненим. Однак, інша частина земельної ділянки з кадастровим номером :78:139:0039 (інші земельні ділянки після поділу) вільні від забудови, а відтак ніщо не перешкоджає Київській міській раді відновити свої права на ці ділянки в повному обсязі та в подальшому розпорядитись ними в найефективніший спосіб з урахуванням викладеного у даній ухвалі розуміння фідуціарних обов`язків Київської міської ради щодо територіальної громади міста Києва.

Отже, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для постановлення окремої ухвали у даній справі помилковими з огляду на таке.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року у справі №910/11561/23 апеляційні скарги Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.20233 року у справі №910/11561/23 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі № 910/11561/23 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

При цьому, приймаючи постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року у справі №910/11561/23, суд апеляційної інстанції встановив, що зазначаючи про неналежне виконання депутатами Київської міської ради фідуціарних обов`язків діяти в інтересах територіальної громади, суд першої інстанції не наводить обґрунтування у чому саме полягає порушення прав чи інтересів територіальної громади та яким чином такі права порушуються внаслідок укладення строкових, оплатних договорів оренди земельних ділянок в урочищі Оболонь відповідно до положень чинного законодавства. Одночасно, встановлено, що в межах цієї справи судом не зазначено конкретних винних осіб у вчиненні протиправних дій, ступінь їх винуватості тощо. Отже, з огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд, в даному випадку вийшов за межі позовних вимог, тобто встановив обставини про які позивач не просив у позові та не клопотав під час розгляду справи.

Виходячи зі змісту ч. 11 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України, постановляючи окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, суд має відповідно вказати які саме ознаки та якого конкретно кримінального правопорушення ним виявлено при вирішенні спору.

Отже, колегія суддів вважає, що суду першої інстанції необхідно було навести конкретний перелік осіб винних у вчиненні протиправних дій, ступінь їх винуватості тощо, та винести щодо кожної такої особи відповідну ухвалу, оскільки ч. 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України суду надано право постановити окрему ухвалу іншим особам, яких суд виявив під час вирішення спору та які не є учасниками судового процесу, а не зазначити про інших "невідомих" осіб.

Відтак, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо скерування окремої ухвали, оскільки з урахуванням приписів статті 246 Господарського процесуального кодексу України Господарським судом міста Києва не встановлено, у чому саме полягають порушення у діях посадових осіб Київської міської ради, КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідністю "Дніпровська Рив`єра", а вказівки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не є чіткими до виконання.

Крім того, у даному випадку суд першої інстанції не виконав вимоги процесуального закону та не вказав норми законодавства, що були порушені.

Відтак, на переконання колегії суддів, висновки, яких дійшов суд попередньої інстанції при винесенні оскарженої окремої ухвали у цій справі, є поспішними та необґрунтованими.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 28.04.2022 року у справі №910/17376/19 відповідно до якого скасування первісного судового рішення є самостійною підставою для скасування окремої ухвали.

З огляду на те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року у справі №910/11561/23 апеляційні скарги Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.20233 року у справі №910/11561/23 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі № 910/11561/23 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю, колегія суддів дійшла висновку щодо скасування окремої ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року.

У зв`язку з вищезазначеним, відповідні доводи апеляційних скарг відповідають фактичним обставинам справи, тому колегія суддів їх визнає обґрунтованими.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшла висновку, що скаржниками в апеляційних скаргах вищенаведені висновки суду першої інстанції спростовано.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення апеляційних скарг та скасування окремої ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 у справі №910/11561/23.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційних скаргах, підтвердилися під час розгляду даної справи, що свідчить про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, невірне застосування норм процесуального права та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив`єра" на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі №910/11561/23 задовольнити.

2. Окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 року у справі № 910/11561/23 скасувати.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11561/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.06.2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир