ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокуСправа № 912/695/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи №912/695/24

за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, 25002, м. Кропивницький, вул. Є.Чикаленка, 11, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Кіровоградської обласної державної адміністрації, 25006, м. Кропивницький, площа Героїв Майдану, 1

до відповідачів: 1. Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області, 25014, м. Кропивницький, вул. Дарвіна, 25

2. Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, 27652, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Первозванівка, вул. Гагаріна, 1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А

про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації

за участю представників:

від прокурора - Лагода О.В., посвідчення №075371 від 01.03.2023;

від позивача - Донченко С.В., виписка з ЄДР;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Кіровоградської обласної державної адміністрації з вимогами до Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області, Первозванівської сільської ради про

- визнання недійсним розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації №351-р від 18.11.2013 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів)" у частині затвердження технічної документації щодо інвентаризації та формування земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 площею 5,5107 га на території Клинцівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області;

- скасування вчиненої 30.10.2013 у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 площею 5,5107 га;

- з покладенням на відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що спірне розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації стосується земельної ділянки лісового фонду, розпоряджатися якою вказаний орган державної влади не був уповноважений та яка не могла бути вилучена із державної власності поза волею власника, на той час - Кабінету Міністрів України, таке рішення суперечить вимогам ст.ст. 19, 20, 55, 122, 141, 149 Земельного кодексу України та порушує інтереси держави, тож є підстави для визнання його недійсним в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174.

Ухвалою від 25.03.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/695/24; постановив справу №912/695/24 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 23.04.2024 о 11:00 год та залучено до участі у справі третю особу.

04.04.2024 від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з закінченням строків позовної давності. Крім того, відповідач 1 вважає, що спірне розпорядження прийнято із дотриманням вимог статті 19 Конституції України, Земельного кодексу України, в межах наданих повноважень і у спосіб, передбачений чинним законодавством, розробленого проекту землеустрою. Відповідач 1 наголошує, що позивачем не додано державний акт на право постійного користування ДП "Долинське лісове господарство" (правонаступником якого є ДП "Ліси України"). Також відповідач 1 вказує, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства у зв`язку з тим, що оскаржуване розпорядження, що є предметом позову є результатом здійснення саме правотворчої, публічно-правової діяльності місцевої державної адміністрації, а не її господарської діяльності. Учасниками справи є органи державної влади та орган місцевого самоврядування (що є суб`єктами саме приватно - правових правовідносин), а Державне підприємство "Ліси України" виступає лише третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

09.04.2024 від прокурора надійшла відповідь на відзив, в якому останній не погоджується з доводами відповідача 1 щодо закінчення строку позовної давності, оскільки на думку прокурора негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, на такі вимоги не поширюються правила щодо позовної давності. За доводами прокурора розпорядження голови Кіровоградської райдержадміністрації №351-р від 18.11.2013 мало наслідком виникнення у Первозванівської сільської територіальної громади цивільних прав на землю, а тому такі правовідносини мають майновий характер, відтак визнання недійсним (протиправним) такого рішення суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

22.04.2024 від позивача надійшли пояснення по справі, в яких зазначено про підтримання позовних вимог та повідомлено, що Кіровоградською обласною державною адміністрацією не приймалося рішення щодо розпорядження землями лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:2174, у тому числі щодо їх вилучення з постійного користування ДП "Компаніївське лісове господарство" та його правонаступника ДП "Долинське лісове господарство".

Протокольною ухвалою від 23.04.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.05.2024 о 16:00 год.

Ухвалою господарського суду від 09.05.2024 закрито підготовче провадження у справі, судовий розгляд справи призначено на 28.05.2024 о 15:00 год.

15.05.2024 від Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач 1 визнає позов повністю та просить розглянути справу без участі його представника.

28.05.2024 до суду від відповідача - 2 надійшло клопотання від 28.05.2027 №б/н про проведення судового засідання без участі представника, вимоги прокурора визнано в повному обсязі.

У судовому засіданні брав участь прокурор та представник позивача, які підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема, довідки про доставку електронного листа від 10.05.2024 (ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 09.05.2024 у справі № 912/695/24, одержувачі - Кропивницька районна державна адміністрація Кіровоградської області, Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області та Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України") відповідачі 1, 2 та третя особа вважаються належним чином повідомленні про розгляд справи судом.

У судовому засіданні 28.05.2024 судом розпочато розгляд справи по суті та досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, господарський суд встановив наступні обставини.

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174, площею 5,5107 га розташована в Кропивницькому районі на території колишньої Клинцівської сільської ради, нині Первозванівська сільська рада, має цільове призначення - 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення; з визначенням категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, виду використання - для іншого сільськогосподарського призначення.

Державну реєстрацію вказаної земельної ділянки проведено 30.10.2013 Управлінням Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, 10.10.2013, розробник - Державне підприємство "Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів) на території Клинцівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області розроблена на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області №11 від 14.08.2013 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (в розрізі районів) та розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації №248-р від 19.08.2013 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної форми власності за межами населених пунктів".

Замовником робіт з інвентаризації є Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області.

Вказана технічна документація погоджена Управлінням Держемагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області та затверджена розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації №351-р від 18.11.2013 "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів)" у розрізі сільських рад Кіровоградського (зараз - Кропивницького) району та у Додатку до вказаного розпорядження Клинцівська сільська рада визначена за порядковим номером 11, кількість проінвентаризованих ділянок 23, площею 261,8676 га.

Відповідно до змісту цієї Технічної документації, її описової частини та графічних матеріалів земельна ділянка з інвентаризаційним номером 19 площею 5,5107 га не надана у власність або користування та за видом угідь віднесена до пасовищ, цільове призначення цих земель визначено, як землі сільськогосподарського використання.

Отримані за результатами інвентаризації земель відомості, у тому числі щодо земельної ділянки площею 5,5107 га, 30.10.2013 Управлінням Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області зареєстровані у Державному земельному кадастрі, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:000:2174.

При цьому, за інформацією Філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України" земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 накладається на землі лісового фонду, що знаходяться в постійному користуванні ДП "Ліси України", та відноситься до категорії земель лісопаркова частина зелених зон, вона вкрита лісовою рослинністю (лісові культури дуба звичайного віком 15 років станом на 2020 рік базового лісовпорядкування), погоджень щодо вилучення цих земель з постійного користування ДП "Компаніївське лісове господарство", ДП "Долинське лісове господарство", а так само Філія "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України" не надавали.

Як вказує прокурор, землі, на які накладається земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174, передані під заліснення за рахунок земель запасу та резерву Клинцівської сільської ради у 1999 році та вперше вони обліковані як землі лісового фонду під час базового лісовпорядкування 1999-2000 років.

Так, рішенням Кіровоградської районної ради №121 від 16.04.1999, за результатами розгляду клопотання Клинцівської сільської ради, надано згоду на передачу земельної ділянки під заліснення загальною площею 200,0 га, в тому числі: 161,0 га землі резерву, 39,0 га - землі запасу на території Клинцівської сільської ради.

У відповідному клопотанні, яке подала Клинцівська сільська рада у березні 1999 року рада зазначає, що 161,0 га земель резерву та 39,0 га земель запасу є малородючі і бажаючих взяти їх для обробітку немає. Для більш ефективного використання цих земель радою запропоновано передати їх лісовому фонду.

За доводами прокурора зазначене також підтверджується матеріалами базового лісовпорядкування, а саме:

Проектом організації і розвитку лісового господарства ВЧ "Кіровоградліс" обласного державного ЛГО "Кіровоградліс" 2000 року у розділі 3 "Пояснювальної записки" наявні відомості про зміни площі категорій захисності лісів у сторону збільшення, що обумовлено прийняттям до складу лісового фонду земель від сільгосппідприємств Кіровоградського району за рішенням Кіровоградської районної ради №121 від 16.04.1999.

Відповідно до Проекту організації і розвитку лісового господарства Державного лісогосподарського об`єднання "Кіровоградліс" 2000 року та відповідних картографічних матеріалів земельна ділянка, якій у 2013 році присвоєно кадастровий номер :02:000:2174, знаходилася у кварталі 70 Кіровоградського лісництва та була запроектована для створення лісових культур.

Проект організації і розвитку лісового господарства "ДП "Компаніївський лісгосп" 2010 року визначав, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 знаходиться на території Кіровоградського лісництва у кварталі 101, виділах 6 та 7, де розташовані лісові культури дуба звичайного, віком 5 років, рік створення - 2005.

Проектом організації і розвитку лісового господарства "ДП "Компаніївське лісове господарство" 2020 року по Кропивницькому лісництву визначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 знаходиться на території Кропивницького лісництва у кварталі 101, виділах 6 та 7, де розташовані лісові культури дуба звичайного, віком 15 років (станом на 2020 рік базового лісовпорядкування), рік створення -2005.

Як зазначає прокурор, Кіровоградське лісництво з січня 1998 року перебувало у складі Виробничої частини (підрозділу) ДЛГО "Кіровоградліс", після розформування якої у листопаді 2005 року його віднесено до ДП "Оникіївське лісове господарство". З 01 січня 2008 року зі складу ДП "Оникіївське лісове господарство" вилучено Кіровоградське лісництво і передано його до складу Компаніївського лісгоспу. За наказом Держлісагенства №544 від 27.09.2021 Державне підприємство "Компаніївське лісове господарство" припинено шляхом приєднання його до Державного підприємства "Долинське лісове господарство". Наказом Держлісагенства №838 від 28.10.2022 припинено Державне підприємство "Долинське лісове господарство" шляхом приєднання його до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

За твердженням прокурора, наразі діяльність із ведення лісового господарства на вказаній території лісового фонду здійснює філія "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України".

Крім зазначеного, про наявність лісових насаджень на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:2174 свідчать дані карти програмного комплексу Державний земельний кадастр та дані супутникової навігації у вигляді знімків програми Google Earth Pro.

Відповідно до листа ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання "Укрдержліспроект" №112 від 23.02.2024 повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 згідно матеріалів лісовпорядкування 2009 року знаходиться в межах кв. 101 Кропивницького лісництва філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України", площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 з межами кв. 101 Кропивницького лісництва філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України" становить 5,5107 га з загальної площі ділянки 5,5107 га, про що свідчить додана до листа схема розташування. Також у вказаному листі зазначено, що згідно матеріалів лісовпорядкування 2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 знаходиться в межах кв. 101 Кропивницького лісництва ДП філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України", площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 з межами кв. 101 Кропивницького лісництва філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України" становить 5,5107 га з загальної площі ділянки 5,5107 га.

Кабінетом Міністрів України на запит обласної прокуратури листом №4820/0/2-24 від 26.02.2024 проінформовано про те, що рішень про погодження зміни цільового призначення, вилучення з користування або припинення права постійного користування ДП "Компанївське лісове господарство" та ДП "Долинське лісове господарство", зокрема, земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:2174, не приймалося.

Крім того, погоджень на вилучення та передачу земельної ділянки філія "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України", ДП "Долинське лісове господарство" та ДП "Компаніївське лісове господарство" не надавали, про що свідчить інформація, зазначена в листі філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України" №36/22.16-2024 від 12.02.2024.

Не приймала такого рішення й Кіровоградська обласна державна адміністрація, про що Кропивницьку окружну прокуратуру повідомлено листом, що надійшов на адресу прокуратури 23.02.2024 вх. №3003-24, після набуття з 27.05.2021 повноважень щодо розпорядження землями лісогосподарського призначення, у тому числі щодо їх вилучення.

Таким чином, на думку прокурора, під час проведення у 2013 році інвентаризації земель Клинцівської сільської ради Кіровоградського району, всупереч встановлених вимог, без належного збору та аналізу необхідних вихідних даних замовником та розробником безпідставно визначено цільове призначення спірної земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення без врахування тієї обставини, що вказані землі належать до земель лісового фонду та на них вже на той час зростали лісові насадження.

За доводами прокурора, внаслідок вказаної інвентаризації та реєстрації на підставі неї у Державному земельному кадастрі змінено цільове призначення землі із лісогосподарського на сільськогосподарське призначення, а право щодо розпорядження нею за правилами ст. 122 ЗК України набув територіальний органи Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а з 27.05.2021 - Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, усунувши від таких повноважень Кабінет Міністрів України та Кіровоградську обласну державну адміністрацію.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що спірне розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації стосується земельної ділянки лісового фонду, розпоряджатися якою вказаний орган державної влади не був уповноважений та яка не могла бути вилучена із державної власності поза волею власника, на той час - Кабінету Міністрів України, таке рішення суперечить вимогам ст. ст. 19, 20, 55, 122, 141, 149 Земельного кодексу України та порушує інтереси держави, тож є підстави для визнання його недійсним в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174.

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду.

Відповідно до приписів ст. 131-1 Конституції України у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Згідно з вимогами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999 за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність має бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17).

Статтею 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

З огляду на зазначене, землі лісового фонду за особливостями свого цільового призначення і правового режиму не можуть використовуватися для ведення сільського господарства.

З контексту викладеного вище рішення Конституційного Суду України, враховуючи положення чинного законодавства, вбачається, що прокурором прояв порушення інтересів держави визначається самостійно з урахуванням суспільного інтересу. Держава зацікавлена у дотриманні процедур реалізації прав на землю, так само як і у дотриманні норм чинного законодавства. Додержання вимог закону не може не являти суспільного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості при реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин.

При цьому, незаконне вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення та безпідставна зміна їх цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення зі зміною форми власності та державного розпорядника таких земель, не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права в країні.

Зокрема, такі дії порушують інтереси держави у сфері ефективного використання земельних та лісових ресурсів, оскільки унеможливлюють реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних і лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Вказане є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред`явлення цього позову.

Отже, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Згідно з ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

З дня набрання чинності пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств продовжують перебувати у державній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, на даний час Кіровоградська обласна державна адміністрація, відповідно до ст. ст. 84, 122, 149 ЗК України, є розпорядником земельних ділянок лісогосподарського призначення державної власності.

Пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дають підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Відповідно до ст. ст. 319, 386 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом звернення до суду.

Статтею 17 ЦК України передбачено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.

Враховуючи викладене, Кіровоградська обласна державна адміністрація має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель державного лісового фонду, однак заходів до усунення порушень законодавства не вжито.

Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області звернулася до Кіровоградської обласної державної адміністрації з листом №51-78-2008ВИХ-24 від 19.02.2024, у якому вказано про порушення права держави на землі лісогосподарського призначення та звернуто увагу на необхідність вжиття облдержадміністрацією, як розпорядником земель державного лісового фонду, заходів до захисту інтересів держави.

Водночас, листом, що надійшов до прокуратури 23.02.2024 вх. №3003-24, Кіровоградською обласною державною адміністрацією повідомлено про те, що остання не зверталась до судової влади з позовними заявами стосовно повернення зазначених земельних ділянок, а також про відсутність заперечень щодо вжиття прокуратурою заходів представництва у суді.

При цьому, облдержадміністрацією взагалі не вжито інших заходів на захист інтересів держави, які є очевидними й очікуваними за даних обставин.

Позиція позивача засвідчила не тільки той факт, що заходи на захист інтересів держави відносно спірних земельних ділянок ним не вживатимуться, а й викликала цілком обґрунтований сумнів у тому, що вони взагалі заплановані та/або проводитимуться у майбутньому.

Враховуючи, що спірні ділянки відносяться до земель державного лісового фонду, які перебувають під особливою охороною держави, невжиття Кіровоградською облдержадміністрацією протягом розумного строку після отримання повідомлення про наявність порушень інтересів держави заходів до їх поновлення є підставою для звернення прокурора до суду. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Крім того, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18, сам факт незвернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, в постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №920/839/20 визначено, що якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення прокурора у даній справі з позовом в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації та наявність підстав для представництва інтересів держави.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Про намір звернутися до суду з позовною заявою прокуратурою на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Кіровоградську обласну державну адміністрацію листом - повідомленням №51-78-2673ВИХ-24 від 06.03.2024.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст. 19 ЗК України (тут та далі за текстом в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) за основним цільовим призначенням землі України поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно - заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; є) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ст. 22 ЗК України).

До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (ст. 55 ЗК України).

Згідно з ст. 5 ЛК України (тут та далі за текстом в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

До лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара (ст. 4 ЛК України).

Право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (статті 16, 17 ЛК України).

Статтею 92 ЗК України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (ст. 142 ЗК України).

Порядок вилучення земельних ділянок регламентовано ст. 149 ЗК України, за частиною дев`ятою якої (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Кабінет Міністрів України вилучає, зокрема, земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ліси для нелісогосподарських потреб.

Вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт "б" частини першої статті 164 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про землеустрій" в редакції, чинній на момент виникнення спірних земельних ділянок, інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку (ч. 2 ст. 35 Закону України "Про землеустрій").

Частинами 1 та 7 статті 20 ЗК України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, а зміна цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Крім того, ст. 57 ЛК України визначено, що зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями. У разі прийняття рішення щодо зміни цільового призначення земельних лісових ділянок обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами.

Отже, порядок зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення чітко визначений законом, так само як і наслідки порушення цього порядку.

Так, у ст. 21 ЗК України зазначено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Проведення державної реєстрації земельної ділянки визначається Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012.

Відповідно до п. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку.

Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За правилами ст. 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" (в редакції на час реєстрації спірних земельних ділянок) Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам.

У ст. 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що до Державного земельного кадастру включаються відомості щодо цільового призначення земельної ділянки (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) та складу угідь.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру (в діючій редакції) внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється Державним кадастровим реєстратором, обраним за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості, шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги (п. 116).

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження документації із землеустрою (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Статтею 21 ЗК України визначено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 7 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, віднесено: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів, із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, є Держгеокадастр України.

Частиною 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 391 ЦК України визначено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України способами захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів державної влади та відновлення відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Статтею 155 ЗК України унормовано, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Нескасований (невизнаний недійсним) акт породжує негативні правові наслідки, пов`язані з реалізацією незаконного акта. У зв`язку з цим виникає необхідність відновити становища, яке існувало до видання цього акта, в усіх правовідносинах.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №361/2965/І 5-а, від 09.11.2021 у справі №542/1403/17, від 23.11.2023 №684/691/18).

Як встановлено судом, на час інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174, вказана земельна ділянка перебувала у складі земель лісогосподарського призначення та в постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства.

З урахуванням наведених норм, на час проведення інвентаризації земель Клинцівської сільської ради та формування залісненої спірної земельної ділянки як земельної ділянки сільськогосподарського призначення, рішення про вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення за погодженням із користувачем мав приймати Кабінет Міністрів України.

При цьому, погоджень на вилучення та передачу земельної ділянки філія "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України", ДП "Долинське лісове господарство" та ДП "Компаніївське лісове господарство", як постійні користувачі вказаної ділянки, не надавали, про що свідчить інформація, зазначена в листі філії "Долинське лісове господарство" ДП "Ліси України" №36/22.16-2024 від 12.02.2024.

Рішення про погодження зміни цільового призначення, вилучення з користування та припинення права постійного користування ДП "Компанївське лісове господарство" чи ДП "Долинське лісове господарство" земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:2174 площею 5,5107 га, не приймалося Кабінетом Міністрів України, про що свідчить лист останнього №4820/0/2-24 від 26.02.2024.

За змістом листа Кіровоградської обласної військової адміністрації, що надійшов до Кропивницької окружної прокуратури вх. №3003-24 від 23.02.2024, вбачається, що стосовно вищезазначеної земельної ділянки обласною адміністрацією не приймались будь - які розпорядження (погодження) про зміну форми власності, цільового призначення (категорії земель), припинення права постійного користування.

Проте, під час проведення у 2013 році інвентаризації земель Клинцівської сільської ради Кіровоградського району, всупереч встановлених вимог, без належного збору та аналізу необхідних вихідних даних замовником та розробником безпідставно визначено цільове призначення спірної земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення без врахування тієї обставини, що вказані землі належать до земель лісового фонду та на них вже на той час зростали лісові насадження.

Внаслідок цієї інвентаризації та реєстрації на підставі неї у Державному земельному кадастрі змінено цільове призначення землі із лісогосподарського на сільськогосподарське призначення, а право щодо розпорядження нею за правилами ст. 122 ЗК України набув територіальний органи Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а з 27.05.2021 - Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, усунувши від таких повноважень Кабінет Міністрів України та Кіровоградську обласну державну адміністрацію.

Таким чином, розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 та віднесена до земель сільськогосподарського призначення, прийняте з порушенням закону, внаслідок чого в односторонньому та позасудовому порядку незаконно вилучено поза волею держави в особі належного розпорядника - Кабінету Міністрів України спірну земельну ділянку в межах її накладення на землі державного лісового фонду з земель лісогосподарського призначення зі зміною її категорії та цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення.

Прокурором обрано спосіб захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, який узгоджується з положеннями ст. 16 ЦК України, ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України, а саме усунення перешкод власнику - державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, у здійсненні розпорядженням та користуванням майном шляхом визнання недійсним розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації в частині, та скасування державної реєстрації ділянок, як об`єктів цивільних прав.

Звернення до суду з позовом, спрямоване на захист цивільних прав держави на земельні ділянки, права держави щодо яких виникли відповідно до вимог законодавства та збереглись за державою і у встановленому законом порядку не припинялись, є таким, що спрямоване на усунення порушень, які не пов`язані з позбавленням права володіння.

Право власності держави та відповідний правовий титул на момент порушення та звернення до суду з позовом є чинним, а тому таке порушення розглядається як не пов`язане з позбавленням володіння, а позов про усунення перешкод у реалізації правомочностей власника на користування та розпорядження майном є негаторним.

Предмет негаторного позову становить вимога власника майна до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися чи розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

При цьому, поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фізичну, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, у тому числі, рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.

Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, на такі вимоги не поширюються правила щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, поки існують правовідносини та правопорушення.

Оспорюване розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації мало наслідком затвердження технічної документації та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, сформовану в результаті інвентаризації земель державної власності, зокрема, її меж, розміру (площі), правового статусу з віднесення такої землі до відповідної категорії, у спорі, що розглядається судом - формуванні та віднесенні земельної ділянки державного лісового фонду до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Саме внаслідок цього розпорядження спірна земельна ділянка спочатку, перебуваючи у державній власності за межами населеного пункту неправомірно віднесена до земель сільськогосподарського призначення, а пізніше, після набрання чинності Законом України №1423-ІХ від 28.04.2021, вже як земля сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, стала вважатися землею комунальної власності Первозванівської сільської територіальної громади.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних цивільних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації №351-р від 18.11.2013 мало наслідком виникнення у Первозванівської сільської територіальної громади цивільних прав на землю, а тому такі правовідносини мають майновий характер, відтак визнання недійсним (протиправним) такого рішення суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, спірне розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації суперечить вимогам ст. ст. 19, 20, 55, 122, 141, 149 ЗК України та порушує інтереси держави, що є підставою для визнання його недійсним в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі якої сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174.

Суд враховує, що державну реєстрацію земельної ділянки :02:000:2174 здійснено 30.10.2013 Управлінням Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області.

Однак, державна реєстрація вказаної земельної ділянки, внаслідок якої змінено цільове призначення землі із лісогосподарського на сільськогосподарське призначення порушує права та охоронювані законом інтереси власника - держави Україна в особі уповноваженого державного органу Кіровоградської обласної державної адміністрації та є перешкодою у належному користуванні та розпорядженні цим майном.

Тому, без скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, землі державного лісового фонду будуть рахуватися у її складі як землі сільськогосподарського призначення.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2174 не може існувати у встановлених межах, її державна реєстрація підлягає скасуванню з метою відновлення стану земельних ділянок, що існував до порушення та усунення перешкоди власнику - державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації в майбутньому створити нові об`єкти земельних відносин з іншими межами та цільовим призначенням, зареєструвати речове право власності та похідні речові права на вказану земельну ділянку.

Таким чином, з метою поновлення інтересів держави, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, позов прокурора підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір за подання позову на відповідача 1, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

При поданні позову до суду прокурор сплатив судовий збір у розмірі 6 056,00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією №443 від 06.03.2024.

Разом з тим, суд враховує, що 15.05.2024 відповідачем 1 - Кропивницькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області подано заяву №б/н від 15.05.2024 про визнання позову.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем 1 позову до початку розгляду справи по суті, 50% судового збору в сумі 3 028,00 грн підлягають стягненню з відповідача 1 на користь прокурора, а 50 % судового збору в сумі 3 028,00 грн підлягають поверненню прокурору з Державного бюджету України, в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 130, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації №351-р від 18.11.2013 "Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності (за межами населених пунктів)" у частині затвердження технічної документації щодо інвентаризації та формування земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 площею 5,5107 га на території Клинцівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Скасувати вчинену 30.10.2013 у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2174 площею 5,5107 га.

Стягнути з Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області (25014, м. Кропивницький, вул. Дарвіна, 25, ідентифікаційний код 04055067) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, проспект Європейський, 4, ідентифікаційний код 02910025, розрахунковий рахунок UА0004600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути із спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, ідентифікаційний код 37918230, р/р UA3011567) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, проспект Європейський, 4, ідентифікаційний код 02910025) 3 028,00 грн судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №443 від 06.03.2024, що залишається в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оригінал рішення після набрання ним законної сили надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі (25006, м. Кропивницький, проспект Європейський, 4).

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області, Державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Ліси України", засобами поштового зв`язку Первозванівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області (27652, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Первозванівка, вул. Гагаріна, 1).

Повне рішення складено 03.06.2024.

Суддя Г.Б. Поліщук