ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.2024м. СумиСправа № 920/331/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/331/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фарммедальянс (вул. Сергія Єсеніна, буд. 1, м. Київ, 03170)

до відповідача Фізичної особи підприємця Нагорної Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 230 468 грн 07 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 230 468 грн 07 коп., в тому числі 198 000 грн 00 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, 1388 грн 38 коп. інфляційних втрат, 1379 грн 69 коп. 3% річних, 29 700 грн 00 коп. пені відповідно до договору поставки № 05-12/2023 від 05.12.2023, укладеного між сторонами.

Ухвалою від 01.04.2024 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/331/24, визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Згідно зі ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала від 01.04.2024 про відкриття провадження у справі, що була надіслана відповідачу за адресою місцезнаходження, отримана останнім 04.04.2024, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

05.12.2023 між сторонами укладений договір поставки № 05-12/2023 за умовами якого відповідач передає у власність позивача товар, найменування, кількість, ціна за одиницю якого вказуються в рахунку - фактурі (п. 1.1., 1.2. договору).

Ціна товару також вказується у видаткових накладних на кожну окрему партію товару (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 2.5. договору оплата товару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів у розмірі 100% передоплати обумовленої ціни, відповідно до виставленого рахунку, на розрахунковий рахунок постачальника.

За умовами п. 5.1. договору постачання товару здійснюється на умовах DDP - склад покупця (відповідно до правил "ИНКОТЕРМС" в редакції 2010 року) за рахунок постачальника. Місце поставки та умови поставки можуть бути додатково узгоджені сторонами.

Відповідно до п. 5.2. договору поставка товару здійснюється упродовж 5 календарних днів з моменту надходження грошових коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 5.3. договору визначено, що перехід права власності та ризиків на товар відбувається в момент фактичної передачі товару від постачальника до покупця на підставі підписаних сторонами або їх уповноваженими представниками належно оформлених первинних документів (видаткові накладні або довіреності).

Згідно з п. 5.4. договору днем поставки товару є день фактичної передачі товару покупцю, що підтверджується підписанням сторонами видаткових накладних.

Пунктом 6.2. договору визначено, що за порушення строків поставки товару, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 1% від суми сплаченого, але не поставленого товару, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.3. договору, у випадку прострочення строків поставки, передбачених п. 5.2. договору, більше ніж 10 календарних днів, постачальник зобов`язується автоматично повернути отриману від покупця 100% передоплату за непоставлений товар в повному обсязі протягом 3 (трьох) банківських днів. У разі несвоєчасного повернення постачальником покупцеві коштів у випадках і в порядку, передбачених цим пунктом договору, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,5% від загальної суми передплати, яка підлягала поверненню, за кожен календарний день такого несвоєчасного повернення, але не більше 5% загальної вартості товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2024 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1. договору).

Відповідно до матеріалів справи 06.12.2023 відповідач виставив позивачу рахунок № 0116 від 06.12.2023 на оплату товару вартістю 300 000 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 13715 від 06.12.2023 позивач перерахував відповідачу 300 000 грн згідно з виставленим рахунком № 0116 від 06.12.2023.

Відповідно до видаткової накладної № 0116 від 07.12.2023 відповідач поставив позивачу частину товару вартістю 102 000 грн.

27.02.2024 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу № 2033, в якому просив протягом 10 календарних днів з моменту отримання листа-вимоги перерахувати ТОВ «Фарммедальянс» заборгованість за фактично непоставлений товар в сумі 198 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо поставки товару на суму 198 000 грн 00 коп. у погоджені сторонами строки, не повернув попередню оплату.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене частиною другою статті 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару.

Суд встановив, що факт виконання позивачем договірних зобов`язань щодо попередньої оплати товару за договором на підставі виставленого відповідачем рахунку на суму 300 000 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією.

Відповідач поставив позивачу товар частково, на суму 102 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною.

Докази поставки відповідачем позивачу товару на суму 198 000,00 грн упродовж 5 календарних днів з моменту надходження грошових коштів за товар в матеріалах справи відсутні, відповідачем такі докази не подані.

У строки встановлені п. 6.3. договору відповідач не повернув позивачу передплату в сумі 198 000 грн.

Оскільки відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо поставки товару у повному обсязі у встановлений договором строк, попередню оплату позивачу не повернув, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 198 000 грн 00 коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини 2 статті 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною 2 цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення не грошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечити виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі N 922/3548/19.

Згідно з поданим розрахунком, за порушення строків поставки товару, на підставі п. 6.2. договору, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 19 800 грн 00 коп., в розмірі 1% від вартості оплаченого товару, що не був поставлений, за кожен день прострочення, за період з 13.12.2023 до 22.12.2023.

За несвоєчасне повернення попередньої оплати в сумі 198 000 грн. у строки, визначені договором, на підставі п. 6.3. договору, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 84150 грн 00 коп. за період з 28.12.2023 до 21.03.2024 в розмірі 0,5 % від загальної суми переплати, яка підлягала поверненню, за кожен календарний день. Пеня заявлена до стягнення в сумі 9900 грн (обмеження у 5% вартості товару, що не поставлений).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд встановив, що розмір пені, заявленої позивачем до стягнення за несвоєчасне повернення попередньої оплати, не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нарахована пеня.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати відповідачу нараховані 3% річних в сумі 1379 грн 69 коп. за період 28.12.2023 до 21.03.2024 та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 1388 грн 38 коп. за період з 01.01.2024 до 29.02.2024.

Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо поставки товару у повному обсязі, повернення позивачу суми попередньої оплати, у зв`язку з не поставкою товару, у встановлений договором строк, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 1379 грн 69 коп. 3% річних, 1388 грн 38 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 19 800 грн 00 коп. пені за порушення строків поставки, 9900 грн 00 коп. пені за несвоєчасне повернення попередньої оплати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Нагорної Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фарммедальянс (вул. Сергія Єсеніна, буд. 1, м. Київ, 03170, ) 198 000 грн 00 коп. попередньої оплати, 1388 грн 38 коп. інфляційних втрат, 1379 грн 69 коп. 3% річних, 29 700 грн 00 коп. пені, 3457 грн 02 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 10.06.2024.

Суддя Д.В. Вдовенко