ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. Справа№ 910/11147/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Палія В.В.

Яковлєва М.Л.

секретаря судового засідання Вороніної О.С.,

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 28.05.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024

у справі №910/11147/22

за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури

до Київської міської ради

Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини"

про визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини" (далі - ТОВ "Міжнародний центр прав людини"), в якому просив:

- визнати недійсним договір про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк площею 4642 кв. м (кадастровий номер :90:007:0020) у 10-б мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва, укладений між Київською міською радою та ТОВ "Міжнародний центр прав людини", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. та зареєстрований в реєстрі 25.01.2021 за №24;

- зобов`язати ТОВ "Міжнародний центр прав людини" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку площею 4642 кв. м (кадастровий номер :90:007:0020) у 10-б мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва у стані, придатному для її подальшого використання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір укладено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки поновлення договору мало здійснюватись на умовах, визначених цим договором, за правилами чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції чинній на час укладення договору оренди (тобто станом на 17.11.2005 року), та тим, що спірний договір укладено без прийняття відповідного рішення Київської міської ради, що порушує ст. ст. 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки вказані норми не передбачають автоматичного поновлення договорів оренди землі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/11147/22 в позові відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час вирішення питання про поновлення договору оренди землі №63-600310 відповідачі діяли у спосіб визначений законом, а договір про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк укладений на підставах, передбачених законодавством України.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/11147/22, заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано умови продовження договору оренди землі, встановлені ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла станом на дату укладення та дату закінчення дії договору оренди земельної ділянки №63-600310 від 17.11.2005, а також станом на дату укладення оспорюваного договору від 25.01.2021 про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2023 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: Яценко О.В. (головуючий суддя), Яковлев М.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/11147/22, витребувані матеріали справи №910/11147/22 з Господарського суду міста Києва; апеляційна скарга призначена до розгляду в судовому засіданні 15.05.2024.

25.04.2024 справа №910/11147/22 надійшла до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2024 справа №9910/11147/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Яценко О.В., суддів Палія В.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 справа прийнята до провадження новоутвореною колегією суддів та призначена до розгляду в судовому засіданні на 20.05.2024.

30.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024:

- заяву заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову у справі №910/11147/22 задоволено частково;

- заборонено ТОВ «Міжнародний центр прав людини» та будь-яким іншим особам, з якими укладені договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,4642 га (кадастровий номер :90:007:0020) у 10-б мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт з будівництва громадсько-житлового комплексу на вказаній земельній ділянці;

- накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, будівництво торговельно-культурного комплексу з офісними приміщеннями, готовність 5%, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим №:90:007:0020 у 10-б мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 48339494);

- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, будівництво торговельно-культурного комплексу з офісними приміщеннями, готовність 5%, на земельній ділянці з кадастровим №:90:007:0020 у 10-б мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 48339494), в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно вказаного нерухомого майна та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій реєстраторів, будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії щодо об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 0,4642 га (кадастровий номер :90:007:0020) у 10-б мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 в судовому засіданні 02.05.2024 оголошено перерву до 28.05.2024.

03.05.2024 від ТОВ "Міжнародний центр прав людини" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене у справі судове рішення залишити без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні 28.05.2024 прокурор Київської міської прокуратури просив задовольнити апеляційну скаргу, представники Київської міської ради, ТОВ "Міжнародний центр прав людини" просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, рішенням Київської міської ради від 21.04.2005 №353/2928 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр прав людини» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-культурного комплексу у 10-6 мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва» передано товариству в оренду на 15 років земельну ділянку площею 0,46 га (кадастровий номер :90:007:0020) за адресою та з цільовим призначенням, вказаними у рішенні.

На виконання вказаного рішення між Київською міською радою та ТОВ «Міжнародний центр прав людини» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 17.11.2005 за № 63-6-00310 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі - Договір оренди землі від 17.11.2005 №63-6-00310).

Договір укладено на 15 років. Строк дії договору до 17.11.2020,

Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4642 кв. м (кадастровий номер :90:007:0020) у 10-6 мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва.

Цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-культурного комплексу.

14.05.2020 ТОВ "Міжнародний центр прав людини" звернулося до Київської міської ради з листом-повідомленням про поновлення вищевказаного договору оренди земельної ділянки.

У подальшому, 08.09.2020 на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування (протокол № 8/111) вирішено питання про поновлення ТОВ «Міжнародний центр прав людини» на 15 років договору оренди земельної ділянки від 17.11.2005.

За результатами засідання постійної комісії складено висновок до кадастрової справи № 657760565 про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 0,4642 га (кадастровий номер :90:007:0020) у 10-6 мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва.

Як вбачається зі змісту висновку до кадастрової справи №657760565, вирішуючи питання про поновлення ТОВ «Міжнародний центр прав людини» договору оренди, постійна комісія Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування керувалась ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п.п. 9.11, 9.12 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463.

На підставі вищевказаного висновку між Київською міською радою та ТОВ «Міжнародний центр прав людини» 25.01.2021 укладено договір про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 24.

Право оренди земельної ділянки площею 0,4642 га з кадастровим номером :90:007:0020 у 10-6 мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва зареєстровано за ТОВ «Міжнародний центр прав людини» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначає Закон України «Про оренду землі».

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 України «Про оренду землі»).

Частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

За приписами частини восьмої цієї статті у попередній редакції додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а положення частини одинадцятої цієї статті зазначали, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк не є застосовними положення абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону України «Про оренду землі». Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі №906/1314/21.

Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин з укладення договору оренди землі на новий строк, при вирішенні питання про поновлення Договору оренди землі від 17.11.2005 №63-6-00310 Київська міська рада врахувала ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, яка була чинною на момент звернення ТОВ "Міжнародний центр прав людини" з листом про поновлення вказаного договору - 14.05.2020, тобто в редакції станом на 13.02.2020.

Таким чином, під час вирішення питання про поновлення Договору оренди землі від 17.11.2005 №63-6-00310 відповідачі діяли у спосіб визначений законом, а оспорюваний договір про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк укладений на підставах, передбачених законодавством України.

Вказаним вище спростовуються доводи апеляційної скарги про невідповідність оспорюваного договору від 25.01.2021 про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Прокурором не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного договору недійсним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним договору від 25.01.2021 про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк та похідні позовні вимоги про зобов`язання ТОВ "Міжнародний центр прав людини" повернути орендовану земельну ділянку задоволенню не підлягають.

Викладеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги, покладені в обґрунтування її вимог.

Як зазначено у п. 41 висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

З наведених підстав судова колегія вважає, що у справі, яка розглядається, скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Відповідно до ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що в задоволені позову прокурору відмовлено повністю, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024, підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/11147/22 залишити без змін.

2. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024 у справі №910/11147/22, скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.06.2024.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді В.В. Палій

М.Л. Яковлєв