ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024м. ДніпроСправа № 904/4528/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до LLC "IVERIA INDUSTRIES", м. Батумі, Грузія

про стягнення заборгованості в сумі 539 851,00 доларів США

Представники:

від позивача Шеретова О.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 539 851,00 доларів США, що в еквіваленті на дату подачі позову (12.07.2023) за офіційним курсом НБУ гривні до долару США становить 19 866 516,80 грн., що складають суму заборгованості за контрактом № 281222/2 від 28.12.2022.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту № 281222/2 від 28.12.2022 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 28.08.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме: вказати правильний розмір заборгованості в еквіваленті на дату подачі позову (21.08.2023) за офіційним курсом НБУ гривні до долару США.

29.08.2023 позивачем виконано вимоги, викладені у вказаній вище ухвалі та зазначено про те, що розмір заборгованості в еквіваленті на дату подачі позову (21.08.2023) за офіційним курсом НБУ гривні до долару США становить 19 741 595,30 грн., у зв`язку з чим ухвалою господарського суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі № 904/4528/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено перше підготовче засідання на 26.02.2024, призначено друге підготовче засідання на 26.03.2024 та третє підготовче засідання на 28.05.2024 (з урахуванням ухвали від 26.03.2024 про виправлення описки). Зупинено провадження у справі № 904/4528/23 у зв`язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

Крім того, зазначеною вище ухвалою зобов`язано позивача в строк до 10.10.2023 включно через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області надати: нотаріально завірені переклади позовної заяви з додатками та даної ухвали на англійську мову в двох примірниках; нотаріально завірені переклади судових доручень про надання правової допомоги на англійську мову - два примірники для компетентного органу Республіки Грузія.

02.10.2023 позивачем надано витребувані ухвалою від 04.09.2023 документи.

10.10.2023 господарським судом надіслано нотаріально завірені переклади позовної заяви з додатками та ухвали від 04.09.2023 на англійську мову в двох примірниках, нотаріально завірені переклади судових доручень про надання правової допомоги на англійську мову Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) для подальшого направлення до Центрального органу запитуваної Держави - Грузії - Міністерства юстиції Грузії.

30.10.2023 від Південного міжрегіональноного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов інформаційний лист про направлення Департаменту міжнародного співробітництва та представництва Міністерства юстиції України судового доручення про вручення документів IVERIA INDUSTRIES LLC на території Республіки Грузія.

З огляду на те, що Господарським судом Дніпропетровської області призначено підготовче засідання на 26.02.2024, провадження у справі № 904/4528/23 поновлено, про що постановлено ухвалу від 26.02.2024.

Станом на 26.02.2024 до господарського суду Дніпропетровської області не надходило підтвердження про вручення LLC "IVERIA INDUSTRIES" зазначених вище судових документів, у зв`язку з чим ухвалою від 26.02.2024 господарським судом підготовче засідання відкладено до 26.03.2024 та зупинено провадження у справі № 904/4528/23.

Ухвалою від 26.03.2024 провадження у справі № 904/4528/23 поновлено.

Станом на 26.03.2024 до господарського суду Дніпропетровської області не надходило підтвердження про вручення LLC "IVERIA INDUSTRIES" зазначених вище судових документів.

26.03.2024 господарським судом відкладено підготовче засідання до 28.05.2024 та зупинено провадження у справі № 904/4528/23, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою від 28.05.2024 провадження у справі № 904/4528/23 поновлено.

22.05.2024 від відповідача надійшли пояснення, в яких останнім зазначено про те, що IVERIA INDUSTRIES LLC не мало можливості своєчасно здійснити розрахунки за поставлений товар за спірним контрактом у зв`язку з накладенням арешту на майно та рахунки його підприємства (через наявні судові спори з іншими контрагентами).

Вказано відповідачем у поданих до суду поясненнях про визнання заявленого позову в повному обсязі та про те, що пред`явлена до стягнення заборгованість буде сплачена після зняття арешту з рахунку IVERIA INDUSTRIES LLC.

З огляду на викладені обставини відповідач просить розглянути справу без участі його представника та прийняти рішення відповідно до законодавства України.

28.05.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, в якому останній просить суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі в підготовчому засіданні на підставі частини 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

28.05.2024 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов контракту № 281222/2 від 28.12.2022 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

28.12.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" (далі - Продавець, позивач у даній справі) та Limited Liability Company "IVERIA INDUSTRIES" (далі - Покупець, відповідач у даній справі) укладено контракт № 281222/2 (далі - контракт).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище контракту продавець зобов`язався поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених даним контрактом.

Товаром за цим контрактом є насіння соняшнику не подрібнене, не для сівби, в лушпинні чорного кольору врожаю 2022 року, українського походження в кількості 900 тон +/- 10% (пункт 1.3.).

Згідно з пунктом 2.1. контракту продавець здійснює поставку товару на підставі замовлення покупця, яке передається засобами електронного зв`язку на електронну адресу: або телефонним зв`язком НОМЕР_1 .

Сторони домовились, що товар, який вказаний в п. 1.3. цього контракту, постачається однією партією (пункт 2.2.).

Відповідно до пункту 2.3. контракту умови поставки партії товару: CIF (ІНКОТЕРМС-2010); країна призначення: Грузія; порт вивантаження: Батумі (Грузія); період відвантаження з 02.01.2023 по 31.01.2023; продовження терміну відвантаження допускається.

У пункті 3.1. контракту сторони узгодили, що ціна товару, що поставляється, вказується в інвойсі на загальну партію товару.

Загальна сума контракту складає 600 000,00 доларів США (пункт 3.2.).

Пунктом 3.3. контракту встановлено, що покупець здійснює оплату товару протягом 15 календарних днів з моменту поставки товару в пункт, який визначений в інвойсі на товар.

Згідно з пунктами 3.4.-3.7. контракту оплата товару проводиться покупцем банківським переказом на банківський рахунок продавця на підставі рахунку продавця, переданого засобами електронного зв`язку.

Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів покупця на банківський рахунок продавця.

Валюта платежу - долар США.

При оплаті товару всі банківські витрати, в тому числі комісійні банків-кореспондентів поза територією продавця, відносяться на покупця.

Відповідно до пункту 5.1. контракту товар вважається переданим і відвантаженим покупцеві по:

- кількості - відповідно до кількості, зазначеної в коносаменті (1 комплект);

- якості - згідно з довідкою про аналіз зерна, що додається до комплекту документів відправки товару.

Відвантаження товару супроводжується наступним пакетом документів:

- довідка про аналіз зерна;

- сертифікат про походження товару форми СТ-1;

- інвойс (документ складений англійською мовою);

- експортна декларація;

- коносамент для океану (пункт 5.2. контракту).

Згідно з пунктом 9.2. контракт вступає в силу з дати його підписання і діє до 10.11.2023 або до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Зміни і доповнення до контракту відбуваються у письмовій формі (пункт 9.4.). Відповідно до пункту 9.6. контракту під угодою в письмовій формі стосовно змін або доповнень до контракту розуміється угода, оформлена сторонами у вигляді додаткової угоди, що є додатком до контракту.

Додатковою угодою від 30.01.2023 до спірного контракту сторонами внесено зміни, зокрема, щодо найменування покупця, а саме, найменування покупця - Limited Liability Company "IVERIA INDUSTRIES" (Грузія) в особі директора Хейлік Сергія.

Як зазначає позивач у позовній заяві, з метою залучення експедитора для доставки насіння соняшнику зі складу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" до порту вивантаження - Батумі (Грузія) останнім укладено контракт № ТЕО 30/12/2022 від 30.12.2022.

На виконання умов спірного контракту позивач поставивив відповідачеві 26.01.2023 товар - 830,540 тон насіння соняшнику не подрібненого, не для сівби, в лушпинні чорного кольору врожаю 2022 року, українського походження, на загальну суму 539 851,00 доларів США, що підтверджується залученими до матеріалів справи декларацією форми МД-2 № 23UA71U2, коносаментом № 2 від 19.02.2023, повідомленням про готовність до розвантаження, актом обліку сталійного часу від 19.02.2023, генеральним актом від 22.08.2023.

Відповідно до коносаменту № 2 від 19.02.2023, повідомлення про готовність до розвантаження, акту обліку сталійного часу від 19.02.2023, генерального акту від 22.08.2023 товар за спірним контрактом прибув в порт Батумі/Грузія 26.01.2023.

Як вбачається із залученого до матеріалів справи інфойсу (рахунку) № 004 від 17.01.2023 до спірного контракту, оплата за товар в кількості 830,540 тон в сумі 539 851,00 доларів США здійснюється протягом 15 календарних днів з моменту поставки товару в порт Батумі, Грузія.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує про те, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання у встановлений спірним контрактом строк, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за поставлений товар за спірним контрактом на суму 539 851,00 доларів США відповідач на момент розгляду спору не надав.

Як вже було зазначено вище, відповідачем 22.05.2024 подані письмові пояснення, в яких останнім вказано про визнання заявленого позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що письмові пояснення про визнання позову підписано директором LLC "IVERIA INDUSTRIES" - Хейлик Сергієм та скріплено печаткою підприємтсва відповідача.

З огляду на викладене, господарським судом приймається визнання позову відповідачем.

Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" про стягнення заборгованості за контрактом № 281222/2 від 28.12.2022 в сумі 539 851,00 доларів США підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо можливості стягнення заборгованості в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 Цивільного кодексу України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема договору купівлі-продажу, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому належним виконанням зобов`язання з боку покупця є сплата на користь продавця коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), у постанові від 16.01.2019 в справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-44цс18).

Із матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги визначені позивачем в іноземній валюті, у зв`язку з чим задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 539 851,00 доларів США.

Щодо розгляду спору за місцезнаходженням позивача.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Статтею 365 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і громадяни України, і юридичні особи, створені відповідно до законодавства України, крім винятків, встановлених законом та міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

Статтею 366 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

Статтею 32 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що Україна як держава і всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб`єкти господарської діяльності несуть відповідальність за порушення цього або пов`язаних з ним законів України та/або своїх зобов`язань, які випливають з договорів (контрактів), тільки на умовах і в порядку, визначених законами України. Всі справи та питання щодо визначення відповідальності, які виникають при застосуванні цього та пов`язаних з ним законів України, підсудні судовим органам України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб`єкти господарської діяльності мають право на судовий розгляд зазначених справ та питань.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Таким чином, на підставі статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", статті 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Так, пунктом 8.2. спірного контракту встановлено, що у разі, якщо сторони не дійдуть згоди, спори, розбіжності або вимоги, що виникають з контракту або у зв`язку з ним, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, вирішуються в Господарському суді Дніпропетровської області.

Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно із частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем зазначено про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору у розмірі 148 061,97 грн.

Інша частина судового збору (50% - 148 061,96 грн.) покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, господарський суд звертає увагу позивача на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у даній справі становить 539 851,00 доларів США, що в еквіваленті на дату подачі позову (21.08.2023) за офіційним курсом НБУ гривні до долару США становить 19 741 595,30 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 296 123,93 грн. (19 741 595,30 грн. * 1,5%).

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі - 297 997,75 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій № 306 від 04.08.2023 на суму 29 799,78 грн. та № 335 від 15.08.2023 на суму 268 197,97 грн.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, надмірно сплачений судовий збір в сумі 1 873,82 грн. (297 997,75 грн. - 296 123,93 грн.) підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету України, за його клопотанням, яке на час прийняття рішення у даній справі від останнього не надходило.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73-79, 86, 91, 129, 130, 191, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з LLC "IVERIA INDUSTRIES" (Грузія, Батумі, вул. Нонешвілі, буд. 65, ідентифікаційний код 445497631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Бєлої З., буд. 2, ) 539 851,00 доларів США - основного боргу та 148 061,96 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ФГ ДАР Андріївка" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Бєлої З., буд. 2, ) із державного бюджету України судовий збір в розмірі 148 061,97 грн. (сто сорок вісім тисяч шістдесят одна гривня 97 коп.), перерахований згідно з платіжними інструкціями № 306 від 04.08.2023 та № 335 від 15.08.2023, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 07.06.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко