ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1108/24

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про забезпечення позову
у справі Господарського суду Київської області № 911/1108/24
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГлевахівської селищної ради
простягнення 353191,15 грн.
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Глевахівської селищної ради (далі відповідач) про стягнення 353191,15 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.05.224 вказану позовну заяву залишено без руху.

До Господарського суду Київської області від позивача надійшли уточнення до позовної заяви від 27.05.2024 (вх. № суду 6291/24 від 27.05.2024).

В прохальній частині зазначених уточнень до позовної заяви міститься заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне Глевахівській селищній раді майно та кошти, які знаходяться в банківських установах.

Подана заява про забезпечення позову, яка міститься в прохальній частині уточнень до позовної заяви не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка міститься в прохальній частині уточнень до позовної заяви, про забезпечення позову подана до Господарського суду Київської області з порушенням зазначених вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки до заяви про забезпечення позову не додано документів, які підтверджують сплату судового збору за подання до Господарського суду Київської області заяви про забезпечення позову у встановлених порядку і розмірі.

Додані до уточнень до позовної заяви, в яких міститься заява про забезпечення позову, квитанції про сплату судового збору не є належними та допустимими доказами, які підтверджують сплату судового збору за подання до Господарського суду Київської області заяви про забезпечення позову у встановленому порядку та розмірі, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20).

Розрахунковий документ про перерахування судового збору додаються до заяви (скарги) і має містити відомості про те, яка саме заява (скарга, дія) оплачується судовим збором.

На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/) в розділі «судовий збір» зазначено платiжнi реквiзити для перерахування судового збору при зверненні до Господарського суду Київської області та приклад заповнення графи «Призначення платежу» в платіжному документі.

Заявником додано дві квитанції від 26.04.2024 № 1 на суму 5300 грн. та від 27.05.2024 № 18 на суму 1514 грн. у розділі призначення платежу яких зазначено: судовий збір за позовом ОСОБА_1 .

Зазначені квитанції за своїм змістом підтверджують сплату судового збору за подання до господарського суду позову ОСОБА_1 , а не за подання до Господарського суду Київської області заяви про забезпечення позову.

За вказаних обставин, квитанції від 26.04.2024 № 1 на суму 5300 грн. та від 27.05.2024 № 18 на суму 1514 грн. про сплату судового збору за подання до господарського суду позову не можуть вважатися належним та допустимими доказами сплати судового збору за подання до Господарського суду Київської області заяви про забезпечення позову.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заявником не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату судового збору за подання до Господарського суду Київської області заяви про забезпечення позову у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана заявником до Господарського суду Київської області без додержання вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України, вона підлягає поверненню заявнику. Разом з тим, оскільки заява про забезпечення позову подано до суду не окремим документом, а вона міститься в прохальній частині уточнень до позовної заяви, якими усунено недоліки позовної заяви, залишеної ухвалою суду без руху то фактичне повернення заявнику такої заяви про забезпечення позову є неможливим.

Керуючись ч. 5 ст. 139, ч. 7 ст. 140 ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне Глевахівській селищній раді майно та кошти, які знаходяться в банківських установах повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України та пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк