ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"07" червня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/531/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригуза П.Д., розглянувши матеріали позовної заяви,

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", код ЄДРПОУ - 31650052, 03150, місто Київ, вул. Казамира Малевича, будинок 31,

до відповідача Фізичної особи - підприємця Варцаби Івана Івановича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення коштів

в с т а н о в и в:

ПАТ "Страхова компанія "ВУСО", код ЄДРПОУ - 31650052, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Варцаби Івана Івановича, АДРЕСА_1 , з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача на свою користь суми страхового відшкодування в розмірі 292 921.88 грн. та сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Також, позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів (вх. №02.3.1-02/4697/24 від 06.06.2024 року) від відповідача.

Розглянувши дану позовну заяву, судом встановлені підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Судом встановлено зокрема, що позивач вказує відповідачем у даній справі - Фізичну особу-підприємця Варцабу Івана Івановича, АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи це тим, що 13.12.2021 в м. Київ сталася дорожня-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Kodiaq, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Volvo FH42TB, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Також позивач вказує, що відповідно до довідки щодо обставин ДТП власником автомобіля Volvo FH42TB, д.р.н. НОМЕР_2 є ФОП Варцаба Іван Іванович. Відтак, позивач, посилаючись на положення ст. 1172 ЦКУ, позивається до відповідача щодо стягнення з нього на свою користь суми страхового відшкодування в розмірі 292 921.88 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно даних довідки №495375 про дорожньо-транспортну пригоду від 25.01.2022, видану Управлінням патрульної поліції в м. Києві і яка міститься в матеріалах справи, власником сідельного тягача Volvo FH 42T, номерний знак НОМЕР_2 , який є учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 13.12.2021, являється фізична особа ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 . Водієм, під управліням якого був вказаний транспортний засіб під час дорожньо-транспортної пригоди, був ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 10.02.2022 у справі №752/1066/22, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В доданих матеріалах відсутні будь-які дані, належні і допустимі докази того, що вказаний транспортний засіб використовувався для здійснення господарської (підприємницької) діяльності або ж, що особа, яка управляла автомобілем ( ОСОБА_1 ) виконувала будь-які трудові обов`язки, перебувала у трудових відносинах з власником автомобіля фізичною особою - підприємцем Варцабою Іваном Івановичем.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно положень ст. 50 ЦКУ, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ч. 1 ст. 52 ЦКУ).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦКУ учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Відтак, власником зазначеного транспортного засобу являється саме фізична особа ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , який має право використовувати належне йому майно як для задоволення особистих прав та інтересів, так і використовувати його у своїй підприємницькій діяльності, зокрема вказаний транспортний засіб Volvo FH42TB, д.р.н. НОМЕР_2 , передавати його в управління іншим особам тощо.

Отже, як встановлено судом, відповідачем у цих правовідносинах є власник автомобіля фізична особа.

Суд звертає увагу позивача, що ним заявлено цей позов з посиланням на ч. 1 ст. 1172 ЦКУ, згідно якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Позивачем заявлено у своїй позовній заяві, що водій фізична особа ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом Volvo FH 42T, номерний знак НОМЕР_2 , та зіткнення у дорожньо-транспортній пригоді 13.12.2021, перебував у трудових відносинах з ФОП Варцаба Іваном Івановичем та безпосередньо виконував покладені на нього трудові обов`язки. Разом з тим, дану обставину позивач не підтверджує жодними належними і допустимими доказами, які були б долучені до матеріалів позовної заяви.

Як встановлено судом, твердження про трудові відносини є припущенням позивача, яке не підтверджується наданими матеріалами та доказами.

Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Приписами ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Суд, також надав оцінку і адвокатському запиту, який міститься в матеріалах справи, адресованого адвокатом Філіппенко О.Ю. до ФОП Варцаба І.І. В такому міститься запит на надання інформації щодо повідомлення чи перебував водій транспортного засобу Volvo FH 42T, номерний знак НОМЕР_2 , з ФОП Варцаба Іваном Івановичем у трудових (службових) відносинах і якщо так, то на підставі яких документів?

Таким чином суд висновує, що позивач висловив припущення щодо перебування двох вказаних вище осіб у трудових відносинах, разом з тим вказані обставини, всупереч ч. 1 ст. 74 ГПП України, не довів у належний спосіб. Згідно ж положень ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. В даному ж випадку йде мова не про зловживання учасниками справи їхніми процесуальними обов`язками, а про неправильне визначення суб`єктного складу учасників справи.

Частиною 1 ст. 1166 ЦКУ передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ч. 2 ст. 1187 ЦКУ, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Згідно положень ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема якщо: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

Суд висновує, що в даному випадку відсутній спір, що виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Крім того, позивач невірно вказав відповідачем фізичну особу-підприємця, оскільки власником автомобіля є фізична особа ОСОБА_2 .

Відтак, спір у даній справі №907/531/24 не відноситься до юрисдикції господарських судів, зокрема Господарський суд Закарпатської області не є належним судом, що встановлений законом для розгляду такого спору.

Цей спір належить розглядати в суді загальної юрисдикції відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 3 - 6 ст. 175 ГПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

В даному випадку, суд зазначає, що позивачем невірно визначено особу відповідача, якою має бути відповідно до приписів ч. ч. 2 - 4 ст. 1187 ЦК України, фізична особа - водій/власник транспортного засобу, що мають відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, а не фізична особа - підприємець.

Відтак, позивачу з даним позовом слід звернутись до суду загальної юрисдикції.

Керуючись ст. ст. 20, 175, 234 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО", код ЄДРПОУ - 31650052, 03150, місто Київ, вул. Казамира Малевича, будинок 31, у відкритті провадження у справі №907/531/24 до відповідача Фізичної особи - підприємця Варцаби Івана Івановича, АДРЕСА_1 , про стягнення 292 921.88 грн.

Копію ухвали разом з позовними матеріали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 255-257 ГПК України.

Суддя П. Д. Пригуза