ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3013/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Павлова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 85)

про стягнення 271 612,79 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Лунгул Л. А. ордер ВЕ №1092057 від 28.06.2023;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ

1. Зміст позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

14.07.2023 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача заборгованість у сумі 271 612,79 грн, яка складається з: основного боргу у сумі 205 122 грн, пені у сумі 41 081,20 грн, 3% річних у сумі 4 452,86 грн, інфляційних втрат у сумі 20 956,73 грн;

- звільнити об`єкти Регіональної філія "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" від рекламних конструкцій ТОВ "Інвест Медіа Груп", які розміщувались згідно додаткової угоди №72 до договору №ОД/НКРЕЛ-11-4д-НЮ від 12.01.2011, шляхом демонтажу рекламних конструкцій, розташованих за адресами:

1. Одеська обл., р-н ст. Поромна, Антарктика, смуга відведення.

2. м.Одеса, вул. От. Головатого 151 (за парканом).

3. м. Одеса, вул. От. Головатого, 147.

4. м.Одеса, вул. Середньофонтанська на розі вул. Семінарської, територія 21 тупика, за огорожею ст. Одеса-Головна.

5. м. Одеса, вул. От. Головатого (в межах ст. Одеса-Пересип, пішохідний міст).

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 відкрито провадження у справі №916/3013/23, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "21" серпня 2023 р. о 12:00.

В судове засідання 21.08.2023 з`явився представник позивача. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 21.08.2023 судом було відкладено підготовче засідання при розгляді справи на "13" вересня 2023 року о 14:30.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду клопотання про відкладення розгляду справи та поновлення строку на подання відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою від 13.09.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче засідання при розгляді справи на "04" жовтня 2023 р. о 14:00.

28.09.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

04.10.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою від 04.10.2023 судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.10.2023 о 13:45, а також попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті - 01.11.2023 о 14:30.

11.10.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення.

В судове засідання 23.10.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Протокольною ухвалою від 23.10.2023 судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до раніше визначеної судом дати та часу, а саме до 01.11.2023 о 14:30.

Ухвалою суду від 01.11.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за вх.№3507/23 від 14.07.2023 залишено без руху, встановлено позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом здійснення перекладу на державну мову доказів, наданих позивачем на підтвердження обставин, якими останній обґрунтовує позовні вимоги.

Ухвала суду від 01.11.2023 була доставлена позивачу до електронного кабінету 07.11.2023, про що в матеріалах справи наявні відповідна довідка.

16.11.2023 до суду від позивача надійшла заява, згідно якої останній на виконання вимог вищевказаної ухвали суду такі недоліки усунув. Крім того у вказаній заяві позивач також просив суд поновити строк для усунення недоліків, з урахуванням того, що здійснення перекладу договору та нотаріального посвідчення підпису перекладача потребувало більш тривалого часу, ніж встановлено судом.

Ухвалою суду від 21.11.2023 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" строк на усунення недоліків, продовжено розгляд справи №916/3013/23 та призначено підготовче засідання на "20" грудня 2023 р. об 11:00.

Судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2023 по справі № 916/3013/23 на "20" грудня 2023 р. об 11:00, не відбулося у зв`язку з технічним збоєм у роботі сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ), що спричинило неможливість ведення протоколу (журналу) судового засідання в електронній формі та технічного запису судового засідання, а також унеможливило участь учасників справи у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.12.2023 підготовче засідання по справі №916/3013/23 призначено на 17.01.2024 об 11:30.

Судове засідання, призначене протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 по справі № 916/3013/23 на 17.01.2024 об 11:30, не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одеса та Одеській області.

Ухвалою суду від 17.01.2024 призначено підготовче засідання по справі №916/3013/23 на "07" лютого 2024 р. о 12:30.

07.02.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю представника позивача та неможливістю завчасно передати матеріали справи іншому представнику.

В судове засідання 07.02.2024 представники позивача та відповідача не з`явилися.

Ухвалою суду від 07.02.2024 відкладено підготовче засідання при розгляді справи №916/3013/23 на "19" лютого 2024 р. о 12:00.

16.02.2024 до суду від позивача надійшла заява про розподіл витрат, у якій останній просить суд витрати на здійснення перекладу договору від 12.01.2011 №ОД/НРЕКЛ-11-4д-НЮ на державну мову у сумі 2145 грн покласти на відповідача.

19.02.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2024 по справі № 916/3013/23 на "19" лютого 2024 р. о 12:00, не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одеса та Одеській області.

Ухвалою суду від 19.02.2024 призначено судове засідання по справі №916/3013/23 на "11" березня 2024 р. о 14:30.

В судове засідання 11.03.2024 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 11.03.2024 судом відкладено підготовче засідання при розгляді справи на 20.03.2024 о 16:00.

В судове засідання 20.03.2024 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 20.03.2024 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 15.04.2024 о 12:00.

В судове засідання 15.04.2024 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 15.04.2024 судом оголошено перерву у судовому засіданні при розгляді справи до 06.05.2024 о 14:00.

В судове засідання 06.05.2024 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 06.05.2024 судом оголошено перерву у судовому засіданні при розгляді справи до 22.05.2024 о 14:30.

В судове засідання 22.05.2024 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

12.01.2011 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" був укладений договір №ОД/НРЕКЛ-11-4д-НЮ про надання рекламних послуг, відповідно до якого позивач приймає на себе зобов`язання надати відповідачу послуги по тимчасовому розміщенню на території та/або об`єктах філії рекламних конструкцій відповідача з можливістю подальшого експонування на них реклами (надалі-послуги), а відповідач зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги (п.1.1. договору).

??Відповідно до п.1.2. договору умови надання послуг, а саме адресна програма, тип спеціальних конструкцій, строк розміщення, вартість послуг визначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.2.2.2 договору залізниця має право отримувати грошову оплату за послуги з розміщення спеціальних рекламних конструкцій замовника відповідно до умов договору.

Пунктом 2.3.12 договору передбачено, що у випадку припинення дії договору або додаткової угоди до нього замовник зобов`язаний здійснити демонтаж спеціальних рекламних конструкцій власними силами не пізніше 14 робочих днів.

Згідно з п.3.4 договору початком надання послуг вважається дата проведення рекламної компанії, яка визначена сторонами у додаткових угодах до договору, закінченням надання послуг є дата демонтажу спеціальних рекламних конструкцій.

Відповідно до п.3.3. в редакції додаткової угоди №41 до договору оплата послуг проводиться замовником щомісячно на умовах 100% передплати шляхом перерахування коштів виконавцю протягом трьох банківських днів до початку місяця, за який здійснюється оплата.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до

31.12.2030.

Додатковою угодою №69 договір доповнено п.10.4, за яким період проведення рекламних кампаній за додатковими угодами по договору може бути пролонгований за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди за умови щоквартального застосування індексу інфляції.

Як зазначає позивач, відповідно до укладеного договору позивачем надавалися послуги по тимчасовому розміщенню на території та об`єктах залізничного транспорту філії 5 рекламних конструкцій відповідача.

Строк проведення рекламної компанії відповідно до останньої додаткової угоди №72 від 07.04.2021 до договору становить з 01.01.2021 до 30.06.2021, загальна вартість послуг в місяць: 10 903 грн, в т.ч. ПДВ 20% (згідно з протоколом узгодження договірної ціни).

При цьому, позивач зазначає, що після закінчення строку дії періоду проведення рекламної компанії відповідно до умов додаткової угоди №72 сторони фактично продовжували дію даної додаткової угоди своїми конклюдентними діями (продовженням надання рекламних послуг та їх оплатою) та обміном листами: позивачем надавались відповідачу рахунки від 10.06.2021 № 1640/899; від 15.07.2021 №1733/899; від 09.08.2021 №1812/899; від 20.09.2021 №1913/899; від 20.10.2021 №2005/899; від 19.11.2021 №2100/899, від 13.12.2021 №2179/899, у яких позивач визначав розмір щомісячної вартості послуг, які відповідач погодив та оплатив.

Крім того, сторонами були підписані акти наданих послуг від 30.09.2021; від 31.10.2021; від 30.11.2021 та від 31.12.2021.

Таким чином, у період з липня 2021 до січня 2022 року позивач та відповідач щомісячно продовжували дію додаткової угоди №72 шляхом надсилання рахунків за надані послуги, підписання актів наданих послуг та, відповідно, оплати таких послуг.

У свою чергу, з 01.02.2022 у відповідача виникло зобов`язання не пізніше 14 робочих днів демонтувати рекламні конструкції власними силами відповідно до пп.2.3.12 п.2.2 договору (припинення договору або додаткової угоди до нього), тобто, до 20.02.2022.

Водночас, на даний час рекламні конструкції відповідача продовжують розміщуватись на об`єктах позивача, що підтверджується актами комісійної перевірки рекламних засобів. Крім того, відповідачем надані послуги не сплачуються, акти наданих послуг сторонами не підписуються.

Відтак, позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що рекламні конструкції відповідача на даний час не демонтовані, у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати наданих послуг відповідно до умов договору за весь період знаходження рекламних конструкцій на об`єктах позивача, вартість яких з 01.02.2022 по 21.06.2023 складає 205 122 грн.

Крім того, у зв`язку з простроченням строків оплати по договору позивачем на підставі п.5.7. договору нараховано пеню у сумі 41 081,20 грн.

Позивач також посилається на ст.625 ЦК України та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 4 452,86 грн та інфляційні втрати у сумі 20 956,73 грн.

Щодо доводів відповідача стосовно наявності форс-мажорних обставин позивач зазначає, що договором передбачений чіткий порядок дій сторін у випадку настання обставин непереборної сили, зокрема, повідомлення іншої сторони не пізніше 7 днів з моменту виникнення таких обставин. Звернень зі сторони відповідача щодо обставин форс-мажору, в строки, встановлені умовами договору, не надходило, а посилання відповідача на лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, як на доказ існування форс-мажорних обставин не має законного підґрунтя, адже виникнення обставин непереборної сили у кожному конкретному випадку повинно підтверджуватись документально.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп".

Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" було укладено договір №ОД/НКРЕЛ-11-4Д-НЮ від 12.01.2011, згідно з яким позивач надавав рекламні послуги ТОВ "Інвест Медіа Груп".

Відповідно до п. 1.2. договору №ОД/НКРЕЛ-11-4д-НЮ від 12.01.2011 умови надання послуг, а саме: адресна програма, тип спеціальних рекламних конструкцій, термін розміщення, вартість послуг визначається у додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємними частинами даного договору. Тобто сторони договору погоджують істотні умови договору саме у додаткових угодах.

Водночас, відповідач зазначає, що ТОВ "Інвест Медіа Груп" не підписувало додаткових угод до договору №ОД/НКРЕЛ-11-4д-НЮ від 12.01.2011 про умови надання послуг після 30.06.2021 та після січня 2022 року також - актів наданих послуг.

Дія договору №ОД/НКРЕЛ-11-4-НЮ від 12.01.2011 встановлена до 30 грудня 2030 року, тому відповідач вважає вимогу про демонтаж рекламних конструкцій безпідставною та незаконною.

При цьому, відповідач посилається на п. 6.1. договору та лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та зазначає, що через військову агресію ТОВ "Інвест Медіа Груп" не мало змоги розміщувати рекламу на території та об`єктах залізничного транспорту Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку з виникненням складної економічної ситуації.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

12.01.2011 між Одеською залізницею (Дорога) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" (Замовник) укладено договір №ОД/НРЕКЛ-11-4д-НЮ про надання рекламних послуг (т.3 а.с.18-23), відповідно до п.1.1 якого Дорога бере на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з тимчасового розміщення на території та об`єктах Одеської залізниці спеціальних рекламних конструкцій Замовника з можливістю подальшого експонування на них рекламоносіїв, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги.

??Відповідно до п.1.2. договору умови надання послуг, а саме адресна програма, тип спеціальних конструкцій, строк розміщення, вартість послуг визначаються в додаткових угодах до договору, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п.2.2.2 договору Дорога має право отримувати грошову оплату за послуги з розміщенню спеціальних рекламних конструкцій замовника відповідно до умов договору.

Пунктом 2.3.12 договору передбачено, що у випадку припинення дії договору або додаткової угоди до нього замовник зобов`язаний здійснити демонтаж спеціальних рекламних конструкцій власними силами не пізніше 14 робочих днів.

Згідно з п.3.1 вартість послуг Дороги та порядок оплати визначаються відповідно до додаткових угод, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.3.3. оплата послуг проводиться замовником щомісячно до 15 числа поточного календарного місяця.

Згідно з п.3.4 договору початком надання послуг вважається дата проведення рекламної компанії, яка визначена сторонами у додаткових угодах до договору, закінченням надання послуг є дата демонтажу спеціальних рекламних конструкцій.

Пунктами 4.1, 4.4 договору визначено, що для підтвердження встановлення спеціальних рекламних конструкцій сторони протягом 5 робочих днів з моменту встановлення зобов`язані скласти і підписати відповідний акт про встановлення. Протягом 3 робочих днів замовник зобов`язується підписати акт про надання послуг або письмово надати обґрунтовану відмову.

Відповідно до п.5.7 договору у разі порушень строків оплати послуг з розміщення спеціальних рекламних конструкцій зник несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення взятих зобов`язань замовником, за кожний день прострочення оплати.

Згідно з п.6.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за умовами цього Договору, якщо це невиконання є наслідком обставин непереборної сили.

Пунктом 6.5 договору визначено, що сторона, яка не виконує свої зобов`язання за умовами цього договору, повинна повідомити іншу сторону про перешкоду та її вплив на виконання зобов`язань за цим договором протягом 7 днів з моменту виникнення таких перешкод.

Відповідно до п.9.7 договору якщо протягом 20 робочих днів з моменту припинення цього договору або додаткової угоди до нього, Замовник не здійснив демонтаж спеціальних рекламних конструкцій, дорога має право самостійно здійснити демонтаж вищезазначених конструкцій зі своєї території.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до

31.12.2030 (п.10.1 договору).

Вказаний договір підписано та скріплено печатками обох сторін.

В матеріалах справи наявні додаткові угоди №1-72 до договору та протоколи узгодження договірної ціни (т.1 а.с.28-240).

Додатковою угодою №26 від 30.04.2014 сторонами доповнено пункт "Юридичні адреси, банківські реквізити" зазначенням коду ІНН (т.1 а.с.100).

Додатковою угодою №30 від 06.06.2014 сторонами викладено пункт "Юридичні адреси, банківські реквізити" у новій редакції (т.1 а.с.108).

Пунктом 1 додаткової угоди №41 від 17.12.2015 викладено п.3.3 договору в наступній редакції: "Оплата послуг проводиться Замовником щомісячно на умовах 100% передплати шляхом перерахування коштів Виконавцю протягом трьох банківських днів до початку місяця, за який здійснюється оплата. Оплату у грудні місяці 2015р. Замовник здійснює шляхом перерахування коштів Виконавцю не пізніше 30 числа поточного місяця.", а також викладено п.7.6 договору у новій редакції (т.1 а.с.132-133).

Крім того, вказаною додатковою угодою внесено зміни в розділ "Юридичні адреси, банківські реквізити".

Додатковою угодою №42 від 01.04.2016 доповнено п.8 договору (т.1 а.с.134-135).

Додатковою угодою №68 від 01.03.2019 викладено п.2.2.2 та п.6.2 договору у новій редакції (т.1 а.с.216-219).

Виконавцем за договором зазначено АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця".

Додатковою угодою №69 від 10.05.2019 викладено п.2.2.2, п.2.3.14, п.6.2, п.12 договору у новій редакції, а також доповнено розділ 10 договору п.10.4 (т.1 а.с.221-226).

Додатковою угодою №70 від 10.05.2019 викладено п.12 договору у новій редакції (т.1 а.с.228-233).

Додатковою угодою №71 від 25.11.2020 внесено зміни до п.12 договору та доповнено договір пунктом 9.8 (т.1 а.с.235-236).

Додатковою угодою №72 від 07.04.2021 сторонами погоджено період проведення рекламної кампанії: з 01.01.2021 до 30.06.2021, вартість робіт в місяць: 10 903 грн в т.ч. ПДВ 20%, графік оплати: відповідно до п.3.3 договору (т.1 а.с.237-239).

Крім того, у п.1.8 додаткової угоди сторонами визначено, що додаткова угода може бути пролонгована за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди за умови щоквартального застосування індексу інфляції.

Як вбачається з протоколу узгодження договірної ціни (т.1 а.с.240), сторонами погоджено договірну ціну за рекламні послуги 10 903 грн, в т.ч. ПДВ.

В матеріалах справи наявний акт від 20.04.2023, складений за результатами перевірки рекламних засобів, яка була проведена у період 18-20.04.2023 (т.2 а.с.1-20), а також акт, складений за результатами перевірки рекламних засобів, яка була проведена у період 20-21.06.2023 (т.2 а.с.21-38).

В матеріалах справи містяться рахунок №75/п 899 від 03.02.2022 та розрахунок пені за період липень-листопад 2021 року у сумі 949,96 грн, а також рахунок №27/п 899 від 23.11.2021 та розрахунок пені за період січень-червень 2021 року у сумі 574,93 грн (т.2 а.с.39-42).

Позивачем також надано суду рахунки від 10.06.2021 на суму 11 684 грн, від 15.07.2021 на суму 11 942 грн, від 09.08.2021 на суму 11 942 грн, від 20.09.2021 на суму 11 942 грн, від 20.10.2021 на суму 12 066 грн, від 19.11.2021 на суму 12 066 грн та від 13.12.2021 на суму 12 066 грн (т.2 а.с.43-49).

Матеріали справи також містять акти наданих послуг від 30.09.2021 на суму 11 942 грн, від 31.10.2021 на суму 11 942 грн, від 30.11.2021 на суму 12 066 грн, від 31.12.2021 на суму 12 066 грн (т.2 а.с.50-53). Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін.

Позивачем надано суду акти наданих послуг у 2022-2023 роках, рахунки на оплату, а також докази направлення відповідних актів та рахунків на адресу відповідача (т.2 а.с.137-231).

5. Позиція суду.

5.1. Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача основного боргу у сумі 205 122 грн.

У статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2).

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1).

Як встановлено судом, 12.01.2011 між Одеською залізницею (Дорога) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" (Замовник) укладено договір №ОД/НРЕКЛ-11-4д-НЮ про надання рекламних послуг (т.3 а.с.18-23), відповідно до п.1.1 якого Дорога бере на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з тимчасового розміщення на території та об`єктах Одеської залізниці спеціальних рекламних конструкцій Замовника з можливістю подальшого експонування на них рекламоносіїв, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до

31.12.2030 (п.10.1 договору).

Надаючи оцінку правовій природі укладеного між сторонами договору, суд зауважує, що останній фактично є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2).

Згідно з частиною 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.1.2. договору умови надання послуг, а саме адресна програма, тип спеціальних конструкцій, строк розміщення, вартість послуг визначаються в додаткових угодах до договору, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п.3.1 вартість послуг Дороги та порядок оплати визначаються відповідно до додаткових угод, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.3.3. договору (в редакції додаткової угоди №41 від 17.12.2015) оплата послуг проводиться Замовником щомісячно на умовах 100% передплати шляхом перерахування коштів Виконавцю протягом трьох банківських днів до початку місяця, за який здійснюється оплата.

Додатковою угодою №72 від 07.04.2021 сторонами погоджено період проведення рекламної кампанії: з 01.01.2021 до 30.06.2021, вартість робіт в місяць: 10 903 грн в т.ч. ПДВ 20%, графік оплати: відповідно до п.3.3 договору (т.1 а.с.237-239).

Як вбачається з протоколу узгодження договірної ціни (т.1 а.с.240), сторонами погоджено договірну ціну за рекламні послуги 10 903 грн, в т.ч. ПДВ.

Водночас, позивач, заявляючи позовні вимоги, зазначає, що після закінчення строку дії періоду проведення рекламної компанії відповідно до умов додаткової угоди №72 сторони фактично продовжували дію даної додаткової угоди своїми конклюдентними діями (продовженням надання рекламних послуг та їх оплатою), обміном листами та наданням рахунків на оплату, у яких позивач визначав розмір щомісячної вартості послуг, які відповідач погодив та оплатив.

При цьому, пунктом 1.8 додаткової угоди сторонами визначено, що додаткова угода може бути пролонгована за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди за умови щоквартального застосування індексу інфляції.

Як встановлено судом з матеріалів справи, сторонами не укладено додаткової угоди, якою продовжено строк дії додаткової угоди №72 від 07.04.2021 та якою погоджено розмір щомісячної вартості послуг у сумі 12 066 грн, як про це вказує позивач.

За таких обставин, враховуючи відсутність погодження сторонами у додатковій угоді вартості послуг у сумі 12 066 грн, як це передбачено п.1.2 та п.3.1 договору, та те, що дії сторін щодо укладення актів, направлення та оплати рахунків не можуть підміняти собою укладення відповідного правочину, суд не приймає до уваги доводи позивача з цього приводу та вважає погодженою вартістю послуг 10 903 грн.

Відповідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України щодо достовірності, належності та вірогідності доказів, суд вважає доведеною обставину забезпечення позивачем відповідачу можливості тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів у спірний період.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи обставини виконання позивачем зобов`язань за договором, з огляду на те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості, відповідач, згідно приписів ст.74,76-77 ГПК України, не надав, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 185 351 грн (з лютого 2022 червень 2023 (17 місяців х 10903 грн).

5.2. Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача пені у сумі 41 081,20 грн, 3% річних у сумі 4 452,86 грн та інфляційних втрат у сумі 20 956,73 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені передбачена пунктом 5.7 договору, відповідно до якого у разі порушень строків оплати послуг з розміщення спеціальних рекламних конструкцій зник несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення взятих зобов`язань замовником, за кожний день прострочення оплати.

Так, при перевірці наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку пені судом встановлено помилковість відповідного розрахунку з огляду на нарахування позивачем суми пені на заборгованість у розмірі 12 066 грн.

Водночас, враховуючи висновки суду щодо відсутності підстав для нарахування відповідачеві орендної плати у сумі 12 066 грн та щодо того, що погодженою вартістю послуг є 10 903 грн, судом здійснено власний розрахунок пені у зазначений позивачем період (шляхом застосування пропорції), відповідно до якого сума пені складає 36 033,67 грн.

При цьому, щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача пені у сумі 949,96 грн за період липень-листопад 2021 року та 574,93 грн за період січень-червень 2021 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, в матеріалах справи містяться рахунок №75/п 899 від 03.02.2022 та розрахунок пені за період липень-листопад 2021 року у сумі 949,96 грн, а також рахунок №27/п 899 від 23.11.2021 та розрахунок пені за період січень-червень 2021 року у сумі 574,93 грн (т.2 а.с.39-42).

Позивачем також надано суду рахунки від 10.06.2021 на суму 11 684 грн, від 15.07.2021 на суму 11 942 грн, від 09.08.2021 на суму 11 942 грн, від 20.09.2021 на суму 11 942 грн, від 20.10.2021 на суму 12 066 грн, від 19.11.2021 на суму 12 066 грн та від 13.12.2021 на суму 12 066 грн (т.2 а.с.43-49).

Матеріали справи також містять акти наданих послуг від 30.09.2021 на суму 11 942 грн, від 31.10.2021 на суму 11 942 грн, від 30.11.2021 на суму 12 066 грн, від 31.12.2021 на суму 12 066 грн (т.2 а.с.50-53).

Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін.

При цьому, як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідачем сплачено нараховану заборгованість у повному обсязі, втім, з порушенням строків оплати, визначених п.3.3. договору.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання з оплати суми боргу, суд вважає обґрунтованими також вимоги позивача про стягнення пені з відповідача у цій частині.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки пені, суд вказує про їх вірність.

За таких обставин, вимоги про стягнення пені в цілому є обґрунтованими на суму 37237,56 грн.

Поряд з цим, суд також зауважує, що ч.1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій відповідача, не надано.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 25 000 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків сплати боргу, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд також враховує, що стягнення інфляційних втрат та 3% річних також певною мірою компенсує негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці наведених позивачем у позовній заяві розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом також встановлено помилковість останніх з вищенаведених підстав (нарахування на суму 12066 грн. замість 10903 грн) та здійснено власні розрахунки, відповідно до яких сума 3% річних складає 4 023,66 грн, інфляційних втрат 18 936,78 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" стосовно неможливості виконання зобов`язань за укладеним договором через настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військової агресії РФ проти України, суд зазначає наступне.

Обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов договору. Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 р. по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 09.11.2021 у справі №913/20/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 та у постанові від 01.06.2021 у справі №910/9258/20.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати.

При цьому, суд зауважує, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1, на який відповідач посилається у відзиві, не є сертифікатом про форс-мажорні обставини у контексті викладених вище положень законодавства.

Таким чином, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів того, що введення воєнного стану, внаслідок військової агресії Російської Федерації, стало причиною неможливості проведення відповідачем своєчасних розрахунків за надані послуги, суд також зауважує про відсутність в даному випадку підстав для застосування положень про форс-мажорні обставини задля звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором.

Натомість вказані обставини також були враховані при зменшенні судом розміру нарахованої пені.

5.3. Щодо позовної вимоги стосовно звільнення відповідачем об`єктів позивача від рекламних конструкцій.

Позивачем заявлено позовну вимогу щодо звільнення об`єктів Регіональної філія "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" від рекламних конструкцій ТОВ "Інвест Медіа Груп", які розміщувались згідно додаткової угоди №72 до договору №ОД/НКРЕЛ-11-4д-НЮ від 12.01.2011, шляхом демонтажу рекламних конструкцій, розташованих за адресами:

1. Одеська обл., р-н ст. Поромна, Антарктика, смуга відведення.

2. м.Одеса, вул. От. Головатого 151 (за парканом).

3. м. Одеса, вул. От. Головатого, 147.

4. м.Одеса, вул. Середньофонтанська на розі вул. Семінарської, територія 21 тупика, за огорожею ст. Одеса-Головна.

5. м. Одеса, вул. От. Головатого (в межах ст. Одеса-Пересип, пішохідний міст).

При цьому, позивач посилається на п.2.3.12 договору, яким передбачено, що у випадку припинення дії договору або додаткової угоди до нього замовник зобов`язаний здійснити демонтаж спеціальних рекламних конструкцій власними силами не пізніше 14 робочих днів, а також зазначає, що з 01.02.2022 у відповідача виникло зобов`язання демонтувати рекламні конструкції власними силами до 20.02.2022.

Додатковою угодою №72 від 07.04.2021 сторонами погоджено період проведення рекламної кампанії: з 01.01.2021 до 30.06.2021 (т.1 а.с.237-239).

Водночас, позивач зазначає, що після закінчення строку дії періоду проведення рекламної компанії відповідно до умов додаткової угоди №72 сторони фактично продовжували дію даної додаткової угоди своїми конклюдентними діями (продовженням надання рекламних послуг та їх оплатою), обміном листами, підписанням актів наданих послуг та виставленням та оплатою рахунків у період з липня 2021 до січня 2022 року.

При цьому, суд зазначає, що дії учасників цивільних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Поведінка є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку.

Так, позивач зазначає про продовження дії додаткової угоди конклюдентними діями сторін та надає акти та рахунки на підтвердження відповідних доводів, а також заявляє вимогу про стягнення плати за розміщення до червня 2023 включно, водночас, посилається на п.2.3.12 договору та зауважує, що з 01.02.2022 у відповідача виникло зобов`язання демонтувати рекламні конструкції.

Натомість, позивачем не надано, а в матеріалах справи відсутні докази припинення дії договору. Так Суд враховує, що позивачем не надано доказів звернення до суду з вимогами про розірвання укладеного між сторонами договору або доказів вчинення дій щодо відмови від нього (розірвання у позасудовому порядку).

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги строк дії договору до 31.12.2030, враховуючи принцип заборони суперечливої поведінки, суд зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у частині звільнення відповідачем об`єктів позивача від рекламних конструкцій.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на сторін пропорційно без урахування зменшення судом розміру пені.

Крім того, суд доходить висновку про покладення витрат на здійснення перекладу договору №ОД/НРЕКЛ-11-4д-НЮ від 12.01.2011 на державну мову пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 01.06.2022 по справі №922/2360/21.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Медіа Груп" (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 85, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд.5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) основний борг у сумі 185 351 /сто вісімдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят одна/ грн, пеню у сумі 25 000 /двадцять п`ять тисяч/ грн, 3% річних у сумі 4 023 /чотири тисячі двадцять три/ грн 66 коп., інфляційні втрати у сумі 18 936 /вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість/ грн 78 коп., судовий збір у сумі 6 117 /шість тисяч сто сімнадцять/ грн 67 коп, витрати на здійснення перекладу у сумі 1 941 /одна тисяча дев`ятсот сорок одна/ грн 70 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 03 червня 2024 р.

Суддя Ю.М. Щавинська