ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. Справа №910/2049/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Андрієнка В.В.

Владимиренко С.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Єгоров В.С.

від відповідача: Воробцов Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2024

у справі №910/2049/24 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

про стягнення 424 296 017,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісного та зустрічного позовів

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі - ТОВ "Євро-Реконструкція") заборгованості у розмірі 424 296 017,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 01.09.2022 №4139-ПСО(ТКЕ)-41, в частині оплати поставленого природного газу, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 424 296 017,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2024 відкрито провадження у справі №910/2049/24 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16.04.2024 ТОВ "Євро-Реконструкція", через систему "Електронний суд", подало зустрічну позовну заяву про зобов`язання ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" укласти договір про відступлення права вимоги заборгованості з різниці в тарифах у сумі 105 589 573,44 грн з ТОВ "Євро-Реконструкція" у наданій останнім редакції.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24 відмовлено ТОВ "Євро-Реконструкція" у поновленні строку на звернення з зустрічним позовом у даній справі. Зустрічну позовну заяву ТОВ "Євро-Реконструкція" до ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" про зобов`язання укласти договір відступлення права вимоги та додані до неї документи повернуто заявнику.

Постановляючи вищенаведену ухвалу, місцевий господарський суд не визнав причини пропуску відповідачем строку на подачу зустрічного позову у даній справі поважними, оскільки останній звернувся до позивача з пропозицією укласти договір про відступлення права вимоги вже після закінчення строку на звернення з зустрічним позовом. Крім того, відповідач не обґрунтував неможливість звернутися до позивача з такою пропозицією раніше. Враховуючи, що відповідачем подано зустрічну позовну заяву з порушенням строку, встановленого частиною 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд першої інстанції дійшов висновку, що така зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Євро-Реконструкція" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу шляхом скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ТОВ "Євро-Реконструкція" посилається на те, що провадження у цій справі відкрито 27.02.2024, а строк для подання відзиву тривав до 14.03.2024 (включно). Обставина подання зустрічного позову 16.04.2024 зумовлена фактом відмови позивача в укладенні договору відступлення права вимоги, про існування якого відповідач дізнався 11.04.2024. Таким чином, до отримання відповіді позивача на пропозицію або до закінчення встановленого законом строку на надання такої відповіді відповідач не мав підстав для подання зустрічного позову. Отже, відповідач об`єктивно не міг подати зустрічний позов у строк для надання відзиву.

Також, апелянт вважає, що існують обґрунтовані підстави для поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Євро-Реконструкція" у справі №910/2049/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Андрієнко В.В., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2049/24. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Євро-Реконструкція" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24 призначено на 27.05.2024. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2049/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 20.05.2024.

23.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2049/24.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи

22.05.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подані письмові пояснення по суті спору.

Колегія суддів, розглянувши вищенаведені письмові пояснення, дійшла висновку про залишення їх без розгляду, з огляду на таке.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Як зазначалось вище, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2024 у справі №910/2049/24 відкрито апеляційне провадження та, зокрема, встановлено строк для подання відзиву, пояснень, клопотань, заперечень - до 20.05.2024. Попереджено учасників справи, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, відповідно до частини 2 статті 207 ГПК України.

Таким чином, письмові пояснення подані позивачем з пропуском строку на їх подачу, встановленого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2024 у справі №910/2049/24.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 27.05.2024 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити шляхом скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24 залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 271 ГПК України).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У лютому 2024 року позивач подав до Господарського суду міста Києва позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 424 296 017,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2024 відкрито провадження у справі №910/2049/24 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

17.04.2024 відповідачем подано зустрічну позовну заяву з вимогою зобов`язати ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" укласти договір про відступлення права вимоги заборгованості з різниці в тарифах у сумі 105 589 573,44 грн з ТОВ "Євро-Реконструкція" у наданій останнім редакції.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на те, що 22.03.2024 він звернувся до ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" з пропозицією укласти договір про відступлення права вимоги заборгованості з різниці в тарифах. Оскільки у Держави є зобов`язання щодо відшкодування заборгованості з різниці тарифах ТОВ "Євро-Реконструкція", а у останнього є зобов`язання щодо оплати заборгованості за поставлений природний газ перед Державою (в особі позивача), то укладення зазначеного договору відступлення права вимоги є підставою для припинення зобов`язань за частиною боргу, яка є предметом розгляду у даній справі у сумі 105 589 573,44 грн, на підставі статті 606 Цивільного кодексу України, оскільки боржник і кредитор поєднуються в одній особі, а отже є способом врегулювання спору між сторонами у даній справі.

Листом від 11.04.2024 ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" не надав згоди на укладання вказаного договору, з огляду на що відповідач вважає, що незгода позивача укласти договір про відступлення права вимоги порушує право ТОВ "Євро-Реконструкція" на врегулювання заборгованості з оплати за природний газ, яка є предметом розгляду у даній справі, оскільки укладення договору відступлення права вимоги є підставою для припинення зазначеного зобов`язання в частині.

За змістом частини 2 статті 46 та частини 1 статті 180 ГПК України відповідач, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-6 статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною 4 цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З аналізу даної норми вбачається, що в поняття зустрічного позову входять дві ознаки. По-перше, зустрічний позов є самостійним позовом, який так само може бути пред`явлений окремо від первинного позову. Таким чином, він повинен задовольняти всі умови, що ставляться до звичайних позовів. По-друге, зустрічний позов - це один із засобів захисту відповідача проти вимог позивача, тому він повинен повністю або частково унеможливити задоволення первинного позову.

При цьому, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2987/18.

Згідно з частиною 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За змістом пункту 8 частини 2 статті 176 ГПК України в ухвалі про прийняття позовної заяви та відкриття провадження зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Відзив подається до суду у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина 1 статті 178 ГПК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 27.02.2024 відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Копія ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі доставлена в електронний кабінет відповідача - 28.02.2024, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Отже, відповідно до частини 1 статті 180 ГПК України, зустрічна позовна заява мала бути подана відповідачем до 14.03.2024.

У той же час, відповідач скористався своїм правом та подав відзив на позовну заяву 13.03.2024.

Натомість, зустрічна позовна заява у справі №910/2049/23 подана відповідачем через систему "Електронний суд" лише 16.04.2024 (зареєстрована в суді - 17.04.2024), тобто, з суттєвим пропуском строку, встановленого в ухвалі Господарського суду міста Києва від 27.02.2024 у справі №910/2049/23.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Відповідач подаючи зустрічну позовну заяву зазначив, що обставина, яка є підставою для подання зустрічного позову виникла лише після 11.04.2024, тобто після отримання відповіді на пропозицію укладення договору про відступлення прав вимоги заборгованості з різниці в тарифах, коли ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" фактично відмовилась від даної пропозиції, у зв`язку з чим відповідач просив суд, відповідно до статті 119 ГПК України, поновити строк на подання зустрічного позову.

Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, відповідач мав строк для подання відзиву на позовну заяву і на подання зустрічного позову до 14.03.2024, про що він був обізнаний, враховуючи, що правом на подання відзиву він скористався в межах визначеного йому строку. Натомість, з пропозицією укласти договір про відступлення права вимоги заборгованості з різниці в тарифах у сумі 105 589 573,44 грн з ТОВ "Євро-Реконструкція" він звернувся до позивача 22.03.2024 листом №12/5-18/724.

Отже, наведена зустрічна позовна вимога виникла вже після закінчення встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі №910/2049/24 строку для звернення із зустрічним позовом.

Як вірно зауважив місцевий господарський суд, такі дії відповідача свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами наданими ГПК України.

З огляду на наведене, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд обґрунтовано не визнав причини пропуску відповідачем строку на подачу зустрічного позову у даній справі, враховуючи, що останній звернувся до позивача з пропозицією укласти договір про відступлення права вимоги вже після закінчення строку на звернення із зустрічним позовом. Крім того, відповідач не обґрунтував неможливість звернутися до позивача із такою пропозицією раніше.

За приписами частини 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, оскільки, відповідач подав зустрічну позовну заяву з порушенням строку, встановленого частиною 1 статті 180 ГПК України, місцевим господарським судом правомірно повернуто зустрічну позовну заяву відповідача.

Крім того, колегія суддів враховує, що повернення оскаржуваною ухвалою суду зустрічного позову не позбавляє права пред`являти позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду залишає апеляційну скаргу ТОВ "Євро-Реконструкція" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24 - без змін.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ТОВ "Євро-Реконструкція".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 у справі №910/2049/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2049/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 05.06.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

С.В. Владимиренко