ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1329/23

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом: Київського квартирно-екслуатаційного управління (03186, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 30)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Руденка Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 76 997, 60 грн.

СУТЬ СПОРУ

Київське квартирно-екслуатаційне управління звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №517/1763 від 26.04.2023 до Фізичної особи-підприємця Руденка Віктора Вікторовича про стягнення втрат внаслідок оплати послуг за завищеними тарифами в розмірі 76 997, 60 грн. за Договором про закупівлю послуг зі збирання твердих побутових відходів та негабаритних відходів за державні кошти №65-2021004 від 30.03.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву Київського квартирно-екслуатаційного управління залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

16.05.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

15.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому міститься клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- 23.12.2020 тендерним комітетом Київського КЕУ було прийнято рішення провести процедуру відкритих торгів із закупівлі за кодом CPVДК 021-20-5 Утилізація сміття та поводження зі сміттям (послуги зі збирання твердих побутових, рідких побутових та негабаритних відходів);

- 18.02.2021 за результатами проведення аукціону та оцінки пропозицій учасників на відповідність вимогам зазначеним в тендерній документації було визначено пропозицію учасника ФОП Моїсеєва О.В.;

- в подальшому, тендерним комітетом Київського КЕУ пропозицію ФОП Моїсеєва О.В. було відхилено;

- 12.03.2021 тендерним комітетом Київського КЕУ було прийнято рішення щодо визначення ФОП Руденка В.В. переможцем відкритих торгів на закупівлю та укладання з ним Договору;

- згідно з даними Протоколу засідання тендерного комітету з розгляду тендерної пропозиції ФОП Руденка В.В. №(ВТ) 906 від 12.03.2021 вартість предмета закупівлі склала 9511550, 00 грн. з ПДВ., місце постачання: м. Київ та Київська область, строк постачання до 31.12.2021;

- Договір про закупівлю послуг та додаткові угоди до нього були укладені Київським КЕУ з ФОП Руденко В.В. за результатами проведення публічної закупівлі та у відповідності до вимог Закону України «Про публічні закупівлі». Сторони визначили та узгодили у Договорі про закупівлю послуг та додаткових угод до нього всі істотні умови, зокрема, предмет, ціну, строк, місце надання постуг та самі визначили і погодили взаємні зобов`язання;

- ФОП Руденко В.В. належним чином, в повному обсязі та належної якості надав послуги визначені Договором про закупівлю послуг, Київське КЕУ, в свою чергу, прийняло дані послуги, про що підписало відповідні Акти приймання-передачі послуг. Також, Київським КЕУ було проведено повний розрахунок з відповідачем відповідно до умов Договору;

- після виконання відповідачем умов Договору, Київським КЕУ було вжито заходів щодо повернення йому забезпечення виконання Договору у зв`язку з його належним виконанням;

- відповідач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за умовами Договору, з урахуванням додаткових угод, а позивач прийняв надані послуги та оплатив їх. Претензій щодо ціни на послуги, об`ємів та місця постачання послуг позивачем заявлено не було;

- відповідачем не було вжито жодних дій щодо введення в оману та/або приховання від Київського КЕУ істотної інформації, даних, відомостей, при укладанні даного Договору;

- аудит проведений Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України (1 територіальне управління внутрішнього аудиту) Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України є лише внутрішнім аудитом позивача, який не створює ніяких наслідків для третіх осіб суб`єктів господарювання, в тому числі для ФОП Руденка В.В.;

- позивачем не доведено завищення відповідачем вартості послуг за Договором на загальну суму 76997, 60 грн.

29.06.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів та відповідь на відзив. У відповіді на відзив міститься клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У відповіді на відзив позивач зазначає наступне:

- специфіка предмету закупівлі полягала в наданні послуг як на території м. Києва так і в Київській області, у зв`язку з чим було прийнято рішення укласти договір надання послуг з єдиним надавачем відповідних послуг по м. Києву та Київській області без поділу предмета закупівлі на лоти;

- переможець процедури закупівлі завантажив до електронної системи закупівлі копії документів, що не відповідали вимогам тендерної документації, тому пропозицію переможця процедури закупівлі ФОП Моїсеєва О.В. було відхилено;

- з урахуванням зазначеного вище, переможцем відкритих торгів було визначено ФОП Руденка В.В.;

- враховуючи обставини, встановлені Службою внутрішнього аудиту МОУ, вбачається, що дії відповідача, пов`язані із завищенням вартості наданих послуг за Договором №65-2021004, спричинили оплату послуг позивачем за завищеними цінами та, відповідно, зайві витрати грошових коштів останнім.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

За результатами розгляду клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження мотивовано тим, що дана справа потребує забезпечення детального розгляду та з`ясування всіх обставин. Також позивач просить суд у випадку відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Клопотання відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін мотивовано важливістю і значенням даної справи для відповідача та характером спірних правовідносин.

Частиною 5 ст. 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Предметом позову в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 76997, 60 грн.

Так, ухвалою про відкриття провадження у справі від 29.05.2023 суд визначив, що справа є малозначною та ухвалив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Таким чином, оскільки справа №911/1329/23 є малозначною, то відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Таким чином, сторони мають право подати всі докази які стосуються обставин справи, а також навести свої заперечення та пояснення у заявах по суті справи.

Відтак, зазначені сторонами обставини не потребують проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.06.2024.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що між сторонами укладено Договір про закупівлю послуг зі збирання твердих побутових відходів та негабаритних відходів за державні кошти за №65-2021004, на підставі якого відповідачем позивачу було надано послуги, а позивачем було сплачено відповідачу вартість таких послуг. Однак, за результатами проведеного внутрішнього аудиту Київського квартирно-експлуатаційного управління щодо стану підготовки теплових господарств та казармено-житлового фонду до опалювального сезону Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України було складено Звіт №234/1/13/7 від 16.12.2022, яким встановлено факт надання послуг за завищеними тарифами за вказаним вище Договором на загальну суму 76997, 60 грн.

Так, 30.03.2021 між Фізичною особою-підприємцем Руденком Віктором Вікторовичем (далі Учасник, відповідач) та Київським квартирно-екслуатаційним управлінням (далі Замовник, позивач) було укладено Договір про закупівлю послуг зі збирання твердих побутових відходів та негабаритних відходів за державні кошти №65-2021004 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Учасник зобов?язується у 2021 році надавати послуги за кодом CPV90510000-5 Утилізація сміття та поводження зі сміттям (Послуги зі збирання твердих побутових, рідких побутових та негабаритних відходів) (далі - послуги), у обсягах, визначених Договором, та відповідної якості, а Замовник зобов?язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими уповноваженими органами тарифами у строки і на умовах, передбаченими дим Договором, в межах державного фінансування.

Обсяги закупівлі Послуг становлять: видалення твердих побутових відходів 34 500 м3 видалення негабаритних відходів - 5 720 м3 видалення рідких побутових відходів - 1 000 м3. Кількість Послуг складається із сумарної кількості Послуг згідно з Актами наданих послуг (п. 1.5. Договору).

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. Договору ціна Договору становить 9 511 550, 00 (дев?ять мільйонів п?ятсот одинадцять тисяч п?ятсот п?ятдесят) грн. 00 коп. без ПДВ. Ціна Договору складається з сумарної ціни Послуг, що будуть надаватися протягом дії Договору, із розрахунку ціни Послуг за 1 куб. м. Ціна Послуг за 1 куб. м відходів зазначена в Специфікації Договору (Додаток №2 до Договору).

Пунктом 2.7. Договору встановлено, що приймання - передача Послуг, наданих Учасником Замовнику, оформлюється щомісячним актом приймання-передачі. Учасник до 5-го числа наступного за розрахунковим місяцем складає та передає наручно уповноваженому представнику Замовника чи надсилає рекомендованим листом на поштову адресу Замовника пакет розрахункових документів: Акт приймання-передачі, рахунок-фактура щомісячно, акт звірки взаєморозрахунків - щоквартально, в двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Замовник зобов?язаний протягом 5 (п?яти) робочих днів після отримання пакету документів підписати, скріпити печаткою та передати на адресу Учасника один примірник Акту приймання-передачі. Акту звірки взаєморозрахунків або письмово надати обґрунтовані заперечення.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2021 року (п. 8.1. Договору).

Сторонами також погоджено та підписано Додаток 1 до Договору «Графік надання послуг» та Додаток 2 до Договору «Специфікація».

Згідно Специфікації встановлено наступні ціни послуг:

- з видалення твердих побутових відходів 201, 10 грн;

- з видалення негабаритних відходів 380, 00 грн;

- з видалення рідких побутових відходів - 400 грн.

В матеріалах справи також міститься підписана між сторонами Додаткова угода №5 від 28.12.2021 до Договору, відповідно до п. 1 якої сторони домовились продовжити дію Договору на 2022 рік, виклавши п. 8.1. Договору у наступній редакції: « 8.1. Даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 березня 2022 року.».

Як вбачається з матеріалів справи під час виконання Договору між сторонами підписано наступні Акти надання послуг:

- Акт надання послуг №1 від 08.02.2022 на загальну суму 588639, 81 грн.;

- Акт надання послуг №2 від 08.02.2022 на загальну суму 21660, 00 грн.;

- Акт надання послуг №3 від 08.02.2022 на загальну суму 19000, 00 грн.;

- Акт надання послуг №4 від 03.03.2022 на загальну суму 50657, 09 грн.;

- Акт надання послуг №5 від 07.03.2022 на загальну суму 509004, 21 грн.;

- Акт надання послуг №6 від 25.03.2022 на загальну суму 91038, 89 грн.

Позивач зазначає, що послуги, надані відповідачем, відповідно до вказаних вище Актів надання послуг, були ним прийняті та оплачені на загальну суму 320090, 87 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення №148 від 08.02.2022 на суму 19000, 00 грн.;

- платіжне доручення №146 від 08.02.2022 на суму 588639, 81 грн.;

- платіжне доручення №147 від 08.02.2022 на суму 21660, 00 грн.;

- платіжне доручення №311від 04.03.2022 на суму 50657, 09 грн.;

- платіжне доручення №313 від 07.03.2022 на суму 509004, 21 грн.;

- платіжне доручення №417 від 28.03.2022 на суму 91038, 89 грн.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що заявлена до стягнення сума є втратами, оскільки оплата наданих відповідачем послуг за Договором відбулась за завищеними тарифами.

В обґрунтування власної правової позиції, позивач стверджує, що Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України (1 територіальне управління внутрішнього аудиту) Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України (далі - Служба внутрішнього аудиту МОУ) проведено аудит діяльності Київського КЕУ, за результатами чого складено Звіт №234/1/13/7 від 16.12.2022, яким встановлено факт надання послуг відповідачем за Договором за завищеними тарифами на загальну суму 76997, 60 грн.

Вказані висновки аудиту зроблені за результатами порівняння ціни послуг за Договором з тарифами КП «Київкомунсервіс», встановленими згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.03.2019 №450 для КП «Київкомунсервіс» та наказу директора КП «Київкомунсервіс» від 31.10.2019 №136.

Позивач в позовній заяві наголошує, що вказаним вище Звітом закріплено, що тариф на послуги з видалення твердих побутових відходів для бюджетних установ складав 186, 94 грн. за 1м3 з ПДВ, що на 14, 16 грн. менше ніж за умовами Договору. Тариф на послуги з вивезення великогабаритних відходів (для бюджетних організацій) складав 220, 63 грн. з ПДВ, що на 159, 37 грн. менше ніж за умовами Договору.

З позову вбачається, що мотивуючи підстави для порівняння тарифів за Договором саме з тарифами КП «Київкомунсервіс» аудит виходив з надання переваги на укладання договорів на збирання відходів з КП «Київкомунсервіс», як виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, визначеного розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 08.12.2017 №1589 та за встановленими для нього тарифами.

Так, з позовної заяви вбачається, що ФОП Руденко В.В. надав позивачу послуги зі збирання твердих побутових відходів у м. Києві в кількості 4340, 41 м3 за завищеними тарифами на загальну суму 76997, 60 грн. в період з січня по березень 2022 року, що призвело до втрат грошових коштів позивачем.

В позові позивач зазначає, що 14.02.2023 з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу претензію №466, в якій вимагав повернути йому сплачену суму послуг за Договором у розмірі 76997, 60 грн.

Матеріали справи містять відповідь відповідача на вказану вище претензію за вих. №2303-1 від 15.03.2023, з якої вбачається, що відповідач претензії не визнає.

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача 76997, 60 грн. втрат внаслідок оплати послуг за завищеними тарифами.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами у справі №911/1329/23 був укладений договір про надання послуг. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов договору, встановили його предмет, ціну, строк дії, порядок розрахунків, а тому в розумінні вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України договір вважається укладеним. Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 76997, 60 грн., оскільки в якості підстав поданого позову позивач зазначив ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З огляду на викладене, суд зазначає, що сторони укладаючи Договір діяли на власний розсуд та за вільним волевиявленням, при тому, що позивачем згідно листа від 01.06.2023 за №517/2325, перед укладенням Договору, проаналізовано ринок цін з відповідними послугами та обрано максимально економний варіант, серед тих, що відповідали вимогам тендерної документації.

Враховуючи спірні правовідносини сторін, суд звертає увагу на те, що відповідач в першу чергу є суб`єктом господарювання, який здійснює комерційну господарську діяльність з метою отримання прибутку.

Суд погоджується з аргументами відповідача, про те, що при укладанні Договору обидві сторони вільно та без примусу погодили ціну (вартість) послуг зі збирання та вивезення твердих побутових, рідких побутових та негабаритних відходів, про що свідчить факт укладання такого Договору, а також сплата відповідачем послуг позивача без претензій та зауважень.

Відповідно до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання укладеного між сторонами Договору недійсним матеріали справи не містять.

Також судом враховано аргументовані зауваження відповідача щодо недоцільності порівняння договірних тарифів із тарифами КП «Київкомунсервіс», які встановлено для території районів міста Києва всупереч тому, що об`єкти вивозу сміття розташовані в тому числі і на території Київської області, а вартість послуг при цьому не змінювалась та була однаковою.

За приписами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань здійснюється в порядку статті 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 2 статті 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань, а також причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Так, спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що, як стверджує позивач, відповідачем внаслідок завищення вартості надання послуг, заподіяно позивачу збитки в розмірі 76997, 60 грн. на підтвердження чого надано Звіт №234/1/13/7 від 16.12.2022.

Судом встановлено, що на сторінці 17 та 23 вказаного вище Звіту зазначено висновки Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, відповідно до яких встановлено, що послуги з вивезення побутових відходів можуть надаватися виключно суб`єктом господарювання за умови проходження конкурсу відповідно до Порядку проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою КМУ від 16.11.2021 №1173. Нормативно правові акти містять пряму законодавчу вимогу щодо укладення споживачами договорів виключно з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, який визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах в установленому законодавчому порядку.

В Звіті №234/1/13/7 від 16.12.2022 зазначено, що у зв`язку із не укладенням договорів з КП «Київкомунсервіс», яке визначено КМДА надавати послуги з вивезення побутових відходів в межах території адміністративних районах міста Києва не дотримано принципу максимальної економії, що призвело до оплати послуг за завищеними тарифами, а запроваджена в Установі (Позивач) система внутрішнього контролю не забезпечила усунення та попередження зазначеного порушення.

З вищевказаного Звіту також вбачається, що з метою усунення виявлених недоліків і порушень керівництву позивача запропоновано прийняти рішення, зокрема, щодо відшкодування втрат внаслідок оплати послуг з вивезення побутових відходів за завищеними тарифами.

Відповідно до частини 3 статті 26 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.

Внутрішнім контролем є комплекс заходів, що застосовуються керівником для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, завдань, планів і вимог щодо діяльності розпорядника бюджетних коштів і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Суд зазначає, що проаналізувавши та дослідивши Порядок проведення внутрішнього аудиту в системі Міністерства оборони України, затверджено наказом МОУ від 15.12.2020 №475 та Стандарти внутрішнього аудиту, затверджені наказом Міністерства фінансів України №1247 від 04.10.2011, суд погоджується з доводами відповідача, що Звіт №234/1/13/7 від 16.12.2022, який складено за результатами внутрішнього аудиту позивача є його внутрішнім документом, направленим на вчинення керівниками установи дій щодо усунення недоліків діяльності останнього.

В даному випадку Звіт №234/1/13/7 від 16.12.2022 є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу з огляду на порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Однак, враховуючи спірні правовідносини сторін, в тому числі, процес укладання Договору, судом не вбачається підстав для поширення висновків та наслідків Звіту №234/1/13/7 від 16.12.2022 на відповідача, вину якого у завищені тарифів (з наявних у справі доказів) встановити суду не вдалося, а правова природа заявленої до стягнення суми не може кваліфікуватися як надмірні витрати понесені позивачем, оскільки станом на дату підписання Договору, їх ціна була відома сторонам, а відтак і розмір таких витрат був завідомо відомий.

Зазначене вище виключає можливість застосування до відповідача відповідальності та стягнення заявленої суми.

На переконання суду у позивача були альтернативи щодо вибору контрагентів для надання послуг з вивезення відходів, проте з суб`єктивних причин позивачем обрано саме відповідача, який в ході укладення Договору діяв виключно як суб`єкт господарювання, який здійснював підприємницьку діяльність за цінами, погодженими сторонами. Не укладання керівниками позивача договорів з КП «Київкомунсервіс» не впливає на права та обов`язки відповідача.

Відтак, судом не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, за вже виконаним Договором, який в свою чергу не визнаний судом недійсним через порушення процедури укладання, з огляду на недоводення позивачем факту навмисного завищення відповідачем вартості послуг за вказаним Договором та причинного наслідкового зв`язку між винними діями відповідача та заявленими до стягнення збитками.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За викладених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача Київське квартирно-екслуатаційне управління.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Київського квартирно-екслуатаційного управління до Фізичної особи-підприємця Руденка Віктора Вікторовича відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача Київське квартирно-екслуатаційне управління.

Повний текст рішення складено 04.06.2024.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.