РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1545/23
Господарський суд Чернігівської області

у складі судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

№ 927/1545/23

за позовом: Керівника Козелецької окружної прокуратури, код 02910114

вул. Євгена Лоскота, 1, смт. Козелець, Чернігівська область, 17000;

в інтересах держави в особі

Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області,

код 04061754

вул. Незалежності, 21, м. Остер, Чернігівська область, 17044;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів",

код 41823846

пр. Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013;

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів;

За участю представників сторін:

позивача: не з`явився,

відповідача: Якимчук Ю.В.,

прокурора: Ходико О.Є.

Керівник Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" про:

1.Визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 19.08.2021 щодо внесення змін та доповнень до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 160322ВЦ від 04.02.2021, укладеного між Остерською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енара Чернігів".

2. Визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 30.08.2021 щодо внесення змін та доповнень до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 160322ВЦ від 04.02.2021 укладеного між Остерською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енара Чернігів".

3. Визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 12.10.2021 щодо внесення змін та доповнень до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 160322ВЦ від 04.02.2021 укладеного між Остерською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енара Чернігів".

4.Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" на користь Остерської міської ради коштів в сумі 8016,62 грн.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2023 позовну заяву прокурора прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Крім того, даною ухвалою зупинено провадження у справі № 927/1545/23 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду у справі №922/2321/22 та опублікування повного тексту постанови.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.02.2024 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.03.2024 на 14:00 год.

У підготовчому засіданні 05.03.2024 суд постановив протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 24.04.2024 на 12:00 год.

У судовому засіданні 24.04.2024 суд постановив протокольну ухвалу закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 22.05.2024 на 12:00 год.

22.05.2024 у нарадчій кімнаті судом підписано вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням законодавства в сфері публічних закупівель при укладенні та виконанні зобов`язань за спірними додатковими угодами до договору від 04.02.2021 № 160322ВЦ, що призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів (безпідставної зміни істотних умов договору: зростання ціни товару, як наслідок, зменшення його обсягу закупівлі), що не відповідає положенням Закону України Про публічні закупівлі та законодавчо визначеним принципам, за якими мають здійснюватися такі закупівлі.

26.02.2024 прокурором подано до суду заяву про зміну підстав позову № 50-77-581ВИХ24 від 22.02.2024 у якій, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, просить вважати підставою позову (в частині стягнення спірних коштів) п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

Суд прийняв заяву прокурора до розгляду з урахуванням положень ст. 46 ГПК України.

Крім того, суд зазначає наступне: відповідно до ч. 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Зі змісту поданої прокурором заяви вбачається, що він змінює посилання на норми матеріального права в частині позовної вимоги про стягнення спірних коштів.

Слід також зазначити, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом варто керуватися при вирішенні спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17). Тому норми, на які посилається позивач у справі, не є визначальними, натомість вагоме значення мають саме підстави, якими обґрунтовуються відповідні позовні вимоги, дослідивши які суд самостійно визначає, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Застосування судом для ухвалення рішення інших норм матеріального права, аніж зазначені позивачем, не призводить до зміни підстав позову та обраного позивачем способу захисту (за наявності у сторін можливості надати відповідні докази та аргументи з огляду на зміну правової кваліфікації) (п.34 постанови Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №905/132/21).

29.02.2024 відповідачем подано заперечення на заяву про зміну підстав позову, відповідно до якого останній проти заяви заперечив та просить відмовити в задоволенні.

08.03.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Так, відповідно до відзиву відповідач заперечує проти позову в повному обсязі.

Відповідач посилається на наступне:

- у прокурора відсутні підстави для здійснення представництва інтересів держави в особі Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, оскільки остання не наділена повноваженнями щодо оскарження процедур закупівлі за Законом України Про публічні закупівлі, відтак не може бути позивачем в цій справі;

-спірні додаткові угоди укладені відповідно до вимог Закону України Про публічні закупівлі, оскільки факт коливання ціни кожного разу був підтверджений документально, а пропорційне збільшення ціни в договорі здійснювалось відповідно до динаміки коливання ціни товару на ринку впродовж всього терміну дії договору, а не короткого періоду, безпосередньо після його укладення;

-кошти, стягнення яких вимагає прокурор, були сплачені на підставі Договору та спірних додаткових угод, які не визнані судом недійсними, а отже не можуть вважатися безпідставно набутими коштами.

Відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву на позов.

14.03.2024 прокурором подана відповідь на відзив.

У відповіді на відзив прокурор заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, та вважає, що він належним чином обґрунтував підстави представництва інтересів держави у цій справі та звернення до суду з цим позовом; надані відповідачем документи не містять жодного підтвердження коливання вартості електричної енергії після укладення Договору та після укладення кожної додаткової угоди.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

18.03.2024 від відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких останній підтримав правову позицію, наведену ним у відзиві на позов. Вказав, що керуючись нормами Закону України Про публічні закупівлі (зі змінами) при укладанні кожної додаткової угоди на збільшення ціни за одиницю товару сторонами дотриманий встановлений Законом ліміт 10 % у межах кожної додаткової угоди, при зміні ціни не була збільшена сума, визначена в Договорі про закупівлю, що повністю відповідає положенням п. 2 частини 5 статті 41 Закону України Про закупівлю.

Заперечення прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать:

- обґрунтованість звернення прокурора з позовом до суду в інтересах Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області,

- порушення прав і охоронюваних законом інтересів Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області;

- наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених коштів.

Щодо представництва прокурора суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Так, частиною 3 ст. 53 ГПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з висновком Конституційного Суду України, наведеним у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, поняття "інтереси держави" є оціночним; в кожному конкретному випадку прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Отже, державні органи та інші суб`єкти владних повноважень зобов`язані вживати (реалізовувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав, в межах визначених законодавством повноважень.

Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Відповідно до статті 2 Закону України Про місцеве самоврядування місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі бюджету, фінансів і цін, зокрема, віднесено фінансування видатків з місцевого бюджету в установленому законом порядку (п. 4 частини 1 статті 28 Закону України Про місцеве самоврядування).

Матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є в комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Зазначені прокурором у позові порушення вимог Закону України Про публічні закупівлі завдають шкоди територіальній громаді в вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, унеможливлюють їх раціональне та ефективне використання і здатне спричинити істотну шкоду інтересам територіальної громади.

Остерська міська рада, як орган місцевого самоврядування, є розпорядником бюджетних коштів у розумінні статті 22 Бюджетного кодексу України, що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, водночас, зобов`язана ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави в бюджетній сфері.

Остерська міська рада, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору про закупівлю, які за доводами прокурора суперечать вимогам п. 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, сприяв порушенню інтересів територіальної громади. Тобто міська рада є органом, до компетенції якого віднесені повноваження контролю за використанням виділених їй бюджетних коштів, при цьому, неналежно їх реалізує.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (пункт 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема, і тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор визначив орган, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних Остерської міської ради.

Як встановлено судом, в обґрунтування підстав для звернення з цим позовом в особі Остерської міської ради, прокурор посилається на укладення між позивачем та відповідачем оспорюваних додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки палива. Прокурор зазначив, що використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну та фінансову основу системи бюджетного фінансування, що завдає шкоду інтересам держави. Укладенням додаткових угод до Договору порушені матеріальні інтереси органу державної влади, оскільки, з урахуванням додаткових угод, Остерська міська рада фактично отримала меншу кількість товару у порівнянні з тим, що визначений первісним договором та за значно вищою ціною.

Прокурор звертався до Остерської міської ради листом з повідомленням про те, що спірні додаткові угоди укладені з порушенням вимог п. 2 частини 5 стаття 41 Закону Про публічні закупівлі, та просив надати інформацію про вжиття ним заходів щодо усунення вказаних порушень.

Остерська міська рада відповідно до відповіді від 16.06.2023 № 886/03-09 зазначає про те, що з метою визнання недійсних додаткових угод до договору на постачання електричної енергії та стягнення надмірно сплачених коштів до суду не зверталася і не планує звертатися.

Суд вважає, що такі дії позивача свідчать про його бездіяльність щодо захисту інтересів держави та територіальної громади.

Враховуючи зазначене, суд зазначає, що прокурор навів достатні підстави для звернення з позовом до суду в інтересах держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому суд враховує, що можливість використання відповідачем безпідставно набутого майна, яким виступають у даному випадку грошові кошти, становить суспільний інтерес, а їх неповернення не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні. Разом з тим, потенційно факт перерахування на адресу відповідача зайвих бюджетних коштів порушує вимоги чинного законодавства, принципи максимальної економії та ефективності, а тому призводить до протиправного витрачання публічних коштів, унеможливлює раціональне та ефективне їх використання. Зазначене підриває фінансово-економічні основи держави та не сприяє забезпеченню виконання нею основних функцій та завдань. Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Прокурор в порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Остерської міської ради до ТОВ Енера Чернігів про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Обставини справи встановлені судом.

На веб-сайті Prozorro (ідентифікатор закупівлі № UA-2021-01-28-006121-с) Остерською міською радою оприлюднено звіт про проведену закупівлю за переговорною процедурою з ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ щодо закупівлі 106000 кВт/год електричної енергії з терміном постачання до 31.12.2021, вартістю 265000,00 грн. з ПДВ.

За результатами переговорної процедури 04.02.2021 між Остерською міською радою (Споживач) та ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ (Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії № 160322ВЦ (надалі Договір).

Відповідно до п. п. 2.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у терміни та на умовах визначених Договором електричну енергію, код ДК 021:20-5 Електрична енергія в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач сплачує Постачальнику за використану електричну енергію у розмірі, строки, порядку та на умовах передбачених Договором.

Згідно з п. 3.4 Договору період постачання електричної енергії з 01.01.2021 по 31.12.2021.

Розділом 5 визначено ціну, порядок обліку та оплати електричної енергії.

Так, відповідно до п. 5.1. Договору, загальна сума цього Договору з ПДВ становить 265 000,00 грн.

Кількість товару та ціна за одиницю товару за 1 кВт/год електричної енергії визначається у додатку № 2 до Договору. Так, відповідно до додатку, ціна (тариф) купованої Споживачем електричної енергії становить 2,50 грн з ПДВ, за 1 кВт/год, загальний обсяг купованої енергії становить 106000 кВт/год. (п. 5.2. Договору)

Відповідно до п. 5.5. Договору ціна за одиницю товару та загальна ціна цього Договору може змінюватися з дотриманням сторонами норм, передбачених ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Ціна за одиницю товару може збільшуватись протягом дії Договору до 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної у Договорі. У цьому випадку зміна ціни за одиницю товару здійснюється у такому порядку:

- зміна ціни за одиницю товару допускається за умови надання Постачальником документального підтвердження факту коливання ціни такого товару на ринку, а саме у торговій зоні «Об`єднані енергетичні системи України».

- документальним підтвердженням факту коливання ціни товару на ринку може бути інформаційна довідка, висновок або інший документ Торгово-промислової палати України чи територіального відділення або скріншот зі сторінки офіційного сайту Національної комісії з регулювання електроенергетики та комунальних послуг України.

Зміна ціни за одиницю товару може бути здійснена не частіше 1 (одного) разу протягом розрахункового періоду, встановленого п. 5.11 Договору, та не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після укладення цього Догвоору (п. 5.6. Договору)

Загальний обсяг електричної енергії складає 92000 кВт/год, за ціною 2,50 грн. за 1 кВт/год з ПДВ, загальною вартістю 248 400,00 грн. з ПДВ, згідно специфікації, що є додатком № 2 до Договору.

Відповідно до п. 13.2 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених статтею 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

У подальшому, за ініціативою ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ укладено ряд додаткових угод до Договору від 04.02.2021 №160322ВЦ, що стосуються зміни ціни за одиницю товару та обсягів постачання електричної енергії, зокрема:

додатковою угодою № 1 від 19.08.2021 збільшено ціну з 01.08.2021 за 1 кВт/год. до 2,714508 грн. (з ПДВ. Всі інші умови договору залишено без змін;

додатковою угодою № 2 від 30.08.2021 збільшено ціну з 05.08.2021 за 1 кВт/год. до 2,950452 грн. (з ПДВ. Всі інші умови договору залишено без змін;

додатковою угодою № 3 від 12.10.2021 збільшено ціну з 01.09.2021 за 1 кВт/год. до 3,209964 грн. (з ПДВ. Всі інші умови договору залишено без змін;

Також, слід зазначити, що додаткові угоди починали діяли з різних періодів до їх укладення, а не з моменту їх укладення.

Зокрема, додаткова угода № 1 від 19.08.2021 діяла з 01.08.2021, № 2 від 30.08.2021 з 05.08.2021. № 3 від 12.10.2021 з 01.09.2021.

Як убачається з матеріалів справи, документальним обґрунтуванням для укладання спірних додаткових угод до Договору стали надані відповідачем позивачу документи, а саме:

- для укладання додаткової угоди № 1 від 19.08.2021 - експертний висновок № 1842/21 від 10.08.2021 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку на добу наперед (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП Оператор ринку, які склались станом на 05.08.2021 та 09.08.2021, відповідно до якого ціна станом на 05.08.2021 становила 1988,79 грн за МВт/год, (без ПДВ);

- для укладання додаткової угоди № 2 від 30.08.2021 - експертний висновок № 1934/21 від 18.08.2021 Харківської торгово-промислової палати щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку на добу наперед (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП Оператор ринку, які склались станом на 05.08.2021 та на 09.08.2021 та порівняння між вказаними періодами.

-для укладання додаткової угоди № 3 від 12.10.2021 цінова довідка № 2277-4/21 від 21.09.2021 в якій зазначено середньозважену ціну на на добу наперед РДН в ОЕС України станом на 06.09.2021 2261,59 грн за МВт/год.(без ПДВ) та середньозважену ціну на РДН в ОЕС України станом на 14.09.2021 2596,47 грн за МВт/год. (без ПДВ);

Відповідно до актів прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії постачальником передано, а споживачем прийнято електроенергію в кількості 108042 кВт/год на суму 278139,12 грн,

1. Акт №160322ВЦ/15223/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 05.02.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за січень 2021 року в обсязі 30047 кВт/год, на загальну суму 75117,38 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 44 від 12.02.2021 на суму 22 535,21 грн та № 46 від 12.02.2021 на суму 52 582,17 грн.

2. Акт №160322ВЦ/3236/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 05.03.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за лютий 2021 року в обсязі 22574 кВт/год, на загальну суму 56434,91 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 159 від 12.03.2021 на суму 16 930,47 грн та № 160 від 12.03.2021 на суму 39 504,44 грн.

3. Акт №160322ВЦ/49028/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 09.04.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за березень 2021 року в обсязі 15881 кВт/год, на загальну суму 39702,43 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 241 від 13.04.2021 на суму 11 910,73 грн та № 242 від 20.04.2021 на суму 27 791,70 грн.

4. Акт №160322ВЦ/65652/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 11.05.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за квітень 2021 року в обсязі 8238 кВт/год, на загальну суму 20 594,96 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 296 від 14.05.2021 на суму 6 178,49 грн та № 297 від 20.05.2021 на суму 14 416,47 грн.

5. Акт №160322ВЦ/82615/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 10.06.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за травень 2021 року в обсязі 8761 кВт/год, на загальну суму 21902,46 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 419 від 11.06.2021 на суму 6 570,74 грн та № 420 від 11.06.2021 на суму 15 331,72 грн.

6. Акт №160322ВЦ/98508/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 12.07.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за червень 2021 року в обсязі 4037 кВт/год, на загальну суму 10092,48 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 541 від 13.07.2021 на суму 3 027,74 грн та № 542 від 13.07.2021 на суму 7 064,74 грн.

7. Акт №160322ВЦ/114743/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 11.08.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за липень 2021 року в обсязі 5098 кВт/год, на загальну суму 12744,98 грн. з ПДВ, по ціні 2,50 грн. за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 607 від 16.08.2021 на суму 3 823,49 грн та № 608 від 16.08.2021 на суму 8 921,49 грн.

8. Акт №160322ВЦ/129022/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 09.09.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за серпень 2021 року в обсязі 5193 кВт/год, на загальну суму 15163,62 грн. з ПДВ з них:

- 670 кВт/год на суму 1818,72 грн за ціною 2,71450746 грн за 1 кВт/год

- 4523кВт/год на суму 13344,90 грн за ціною 2,95045324грн за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти згідно платіжного доручення № 695 від 14.09.2021 на суму 4 549,09 грн та № 696 від 15.09.2021 на суму 10 614,53 грн.

9. Акт №160322ВЦ/146151/1 прийняття-передавання товарної продукції-активної електричної енергії від 12.10.2021 про передачу ТОВ ЕНЕРА Чернігів та прийняття Остерською міською радою електричної енергії за вересень 2021 року в обсязі 8220 кВт/год, на загальну суму 26385,90 грн. з ПДВ, за ціною 3,2099635 грн, за 1 кВт/год.

Остерською міською радою на рахунок ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ перераховано кошти 27.01.2022 згідно судового наказу Господарського суду Чернігівської області від 01.12.2021.

Отже, як вбачається з актів прийняття-передавання за спожиту електричну енергію у січня-вересні 2021 року Остерською міською радою загалом перераховано 278139,12 грн, загальна кількість поставленої у період 2021 року ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ електричної енергії складає 108049 кВт/год.

На думку прокурора, спірні Додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти в сумі 8016,62 грн є безпідставно отриманими ТОВ "Енера Чернігів", а тому підлягають поверненню позивачу.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України Про публічні закупівлі вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України Про публічні закупівлі, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадку збільшення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Як встановлено судом, Договір № 160322ВЦ про закупівлю електричної енергії сторонами було укладено 04.02.2021, відповідно до якого ціна електроенергії становила 2,50 грн за кВт/год.

Додатковою угодою № 1 від 19.08.2021 сторони внесли зміни щодо ціни електроенергії, яка склала 2,714508 грн/кВт*год.

В обґрунтування збільшення вартості ціни відповідач послався на експертний висновок № 1842/21 від 10.08.2021 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку на добу наперед (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП Оператор ринку, які склались станом на 05.08.2021 та 09.08.2021, відповідно до якого ціна станом на 05.08.2021 становила 1988,79 грн за МВт/год, (без ПДВ).

З аналізу інформації з офіційного сайту ДП Оператор ринку (https://www.oree.com.ua) середньозважена ціна на РДН в ОЕС України за січень 2021 року становить 1462,52 грн за МВт/год, за лютий 2021 року 1632,56 грн за МВт/год, за березень 2021 року 1374,25 грн за МВт/год, за квітень 2021 року 1450,22 грн за МВт/год, за травень 2021 року 1018,74 грн за МВТ/год, за червень 2021 року 1425,14 грн за МВт/год, за липень 2021 року 1444,05 грн за МВт/год.

Враховуючи аналіз вищевикладених даних вбачається, що в період укладення договору та додаткової угоди № 1 ціна на електроенергію була нижчою, ніж передбачено умовами Договору.

Проте, в Додатковій угоді № 1 визначено ціну електроенергії 2,714508 грн за 1 кВт/год.

Виходячи з викладеного, Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами значне коливання цін, що призвело до укладення Додаткової угоди №1 щодо підвищення ціни. Суд критично оцінює експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 1842/21 від 10.08.2021, оскільки останній не відображає значних коливань цін на момент укладення Додаткової угоди №1.

Отже, укладення додаткової угоди №1 з викладенням умови щодо початку дії додаткової угоди - з 01.08.2021 та підняття ціни предмету закупівлі після підписання Договору не може бути розцінено судом як добросовісною поведінкою сторони та поважною причиною, яка забезпечує реалізацію принципів максимальної економії, ефективності та пропорційності, оскільки Відповідач не міг не розуміти особливості функціонування ринку (тобто постійне коливання цін).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що лист та проект додаткової угоди № 1 не містять будь-якого детального обґрунтування підстав внесення змін, крім посилання на п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі та загального зазначення про коливання на ринку ціни Товару.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується з доводами Прокурора, що підвищення ціни за Додатковою угодою № 1 від 19.08.2021 здійснено за відсутності законодавчо визначених підстав, внаслідок чого вказана Додаткова угода суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання такої Додаткової угоди № 1 від 19.08.2021 недійсною.

Крім того, відповідно до додаткової угоди № 1 від 19.08.2021 сторонами з 01.08.2021 збільшено ціну електричної енергії за 1кВт/год до 2,714508 грн.

Разом з тим, за Договором відповідач протягом періоду з 01 серпня по 19 серпня 2021 року щоденно постачав, а позивач приймав та споживав електричну енергію.

Тобто Додатковою угодою №1 сторони змінили ціну електричної енергії, яка вже була продана позивачу та спожита ним з 01 серпня 2021 року.

Отже, товар, поставлений відповідачем до 19 серпня 2021 року, був не тільки прийнятий позивачем у власність, а й спожитий.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України.

У подальшому з урахуванням додаткових угод №№ 2-3, ціна за 1 кВт/год електроенергії зросла з 2,50 грн до 3,209964 грн, тобто на 0,709964 грн в порівнянні з ціною у Договорі, а тому кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, і є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по послідуючій буде фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у порівнянні із основним договором, що суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі та висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 щодо їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК, ст. 20 ГК визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 ГК серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У той же час, ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності) згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або частково.

Враховуючи те, що додаткові угоди № 1-3 до Договору укладено з порушенням вимог п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, то відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, вказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.

Отже, позов прокурора в цій частині задовольняється судом.

Щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 8016,62 грн.

Відповідно до вимог статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за подібних обставин, дійшла висновку, що кошти одержані відповідачем безпідставно, оскільки підстава внаслідок визнання додаткових угод недійсними відпала, тому останній зобов`язаний їх повернути в силу статей 216, 1212 ЦК України.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції Договору.

Наведена правова позиція узгоджується з сталою та послідовною практикою Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, Верховного Суду в постановах від 13.04.2023 у справі № 908/653/22, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22, від 07.02.2023 у справі № 927/188/22.

Як встановив суд, відповідач у період січня 2021 року по вересень 2021 року поставив позивачу електричну енергію у кількості 108049 кВт/год, за яку останній сплатив кошти у розмірі 278139,12 грн.

Виходячи з первісної ціни, без врахування спірних додаткових угод, позивач повинен був сплатити за фактично поставлену електроенергію 270122,50 грн.

Отже, різниця між сумою коштів, які фактично перераховано позивачем за електроенергію, визначеній з урахуванням додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до Договору без урахування спірних додаткових угод, становить 8016,62 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 8016,62 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний повернути їх позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

При цьому доводи відповідача про те, що приписи ст. 1212 ЦК України не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, враховуючи їх договірний характер, спростовуються вищенаведеними висновками суду.

Стосовно посилання відповідача про необхідність врахування окремої думки щодо зазначеної постанови ВП ВС суд зазначає наступне.

Окрема думка судді це сформований суддею письмовий документ, який є формою визначення власної позиції судді в разі незгоди з прийнятим (наданим) рішенням (висновком) або викладенням обставин, що доповнюють мотивувальну частину рішення (висновку).

Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення (ч. 3 ст. 34 ГПК України).

Таким чином, окрема думка судді містить незгоду з прийнятим рішенням або наданими висновками, однак не є обов`язковою для суду.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

При аналізі доводів сторін суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Трофимчук проти України" зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення від 28.10.2010, заява № 4241/03).

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження і позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені повністю, витрати по сплати судового збору в сумі 10736,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь Чернігівської окружної прокуратури.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов керівника Козелецької окружної прокуратури, код 02910114 в інтересах держави в особі Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, код 04061754 до Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів, код 41823846, про визнання додаткових угод недійсними та про стягнення коштів задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 19.08.2021, № 2 від 30.08.2021, № 3 від 12.10.2021 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу № 160322ВЦ від 04.02.2021, укладені між Остерською міською радою Чернігівського району Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів", просп. Перемоги, 126Б, м. Чернігів, Чернігівська область, 14013, код 41823846 на користь Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, вул. Незалежності, 21, м. Остер, Чернігівська область, 17044, код 04061754 кошти в сумі 8016,62 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів", просп. Перемоги, 126Б, м. Чернігів, Чернігівська область, 14013, код 41823846 на користь Чернігівської обласної прокуратури, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; код 02910114 судовий збір в сумі 10736,00 грн.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 31.05.2024.

Суддя М.П. Ноувен