ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.06.2024м. ДніпроСправа № 904/2095/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.
за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів", Дніпропетровська область, м. Дніпро
до Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро
про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі
від позивача: Шкера М.О.;
від відповідача: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 позов задоволено в повному обсязі. Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 25.10.2007, зареєстрованого 13.11.2007 за № 70, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів», об`єктом оренди за яким є земельна ділянка кадастровий номер :09:524:0127, площею 9,5079 га, за адресою: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1-Б (Самарський район). Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

07.07.2023 до суду від позивача надійшла заява, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.

28.07.2023 до суду надійшла ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2023, якою витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/2095/23 необхідні для розгляду апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 у справі № 904/2095/23.

31.07.2023 справу № 904/2095/23 було направлено до Центрального апеляційного господарського суду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2024 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 у справі № 904/2095/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 у справі № 904/2095/23 залишено без змін.

22.05.2024 справа № 904/2095/23 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Суд ухвалою від 24.05.2024 призначив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 03.06.2024.

10.07.2024 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів", з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських витрат.

У судове засідання 03.06.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. 31.05.2024 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням представника на лікарняному.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: договір про надання правової допомоги від 10.01.2023, укладений між позивачем та адвокатом Ларченко А.В., додаткову угоду № 1 від 04.07.2023 до договору про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг № 1/07/23 від 04.07.2023 на суму 24 000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 409 від 24.10.2008, ордер СВ № 1026001 від 03.04.2023.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів", з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських витрат.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням матеріалів справи, господарський суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката несвівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, які не потребували витрачання значного часу, в тому числі на обґрунтування позовних вимог.

Суд вважає за необхідне здійснити розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, що буде обґрунтованим та відповідатиме складності справи та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" - задовольнити частково.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 1 Б, ідентифікаційний код 34775113) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.06.2024.

Суддя І.В. Мілєва