номер провадження справи 9/60/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 Справа № 908/898/24

м.Запоріжжя

За позовом: Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя

до відповідача: Громадської організації «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження», м. Запоріжжя

про стягнення суми 2779,05 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з відповідача: Громадської організації «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження» суми 2779,05 грн основного боргу.

Ухвалою суду від 04.04.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/898/24, присвоєний номер провадження 9/60/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві. Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 201541 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2017 щодо своєчасної та повної оплати теплової енергії, відпущеної Концерном «Міські теплові мережі» у квітні та грудні 2020 року. Позов обґрунтований ст.ст. 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 193 Господарського кодексу України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року за №1198.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Про відкриття провадження у справі та її розгляд відповідач повідомлений належним чином.

Так, згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З положень ч. 4 ст. 89 ЦК України слідує, що до єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.04.2024, яка була направлена рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення Громадській організації «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження» на її зареєстровану адресу місцезнаходження відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69000, м. Запоріжжя, вул. Сергія Зорського (раніше - Гагаріна), буд. 10, кв.73, була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень статті 4, частини 1, пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.02.2022 по справі № 916/939/15-г).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

01.07.2017 між Громадською організацією «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження» (Споживач, відповідач у справі) та Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація, позивач у справі) був укладений договір № 201541 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі Договір), за умовами якого Теплопостачальна організація взяла на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач - прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.п. 6.2, 6.3, 6.4 Договору сторони узгодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право роботи передоплату.

Згідно з п. 6.7 Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, буд. 4, документи за розрахунковий період: рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії.

Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: - при отриманні нарочним дата вручення представнику Споживача; - при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-3 дні, по області-5 днів, по Україні-7 днів) (п.п. 6.7.1 Договору).

У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п.6.7.2 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, останній набуває чинності з дня його підписання і діє до моменту укладення сторонами письмової угоди про його розірвання.

Доказів припинення дії договору матеріали справи не містять.

У додатках №№ 1, 2 до договору № 201541 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2017, зокрема, визначено, що теплова енергія в гарячій воді відпускається на об`єкт споживача, який розташований за адресою: вул. Гагаріна, 10, прим. 73, 74, 75 першого поверху (літ. А-6).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вказаного вище Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді позивач у квітні та грудні 2020 року відпустив відповідачу теплову енергію, про що свідчать Акти приймання-передачі теплової енергії: № 201541 від 30.04.2020 на суму 1110,67 грн, №201541 від 31.12.2020 на суму 4512,58 грн. На оплату спожитої теплової енергії позивачем відповідачу також були виставлені відповідні рахунки.

В матеріалах справи відсутні докази самостійного отримання відповідачем відповідно до умов договору актів приймання-передачі та рахунків на оплату за спірний період. Акти приймання-передачі теплової енергії за квітень та грудень 2020 року залишились не підписаними з боку Споживача.

Вказані акти приймання-передачі були підписані Концерном «Міські теплові мережі» в односторонньому порядку, в яких зазначено, що у разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про їх підписання у встановлений термін, акти вважаються погодженими.

Відповідно до наданих позивачем розрахунку основного боргу та копії виписки про рух коштів по рахунку Концерну «Міські теплові мережі», Громадською організацією «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження» 10.12.2020 було здійснено часткову оплату теплової енергії по договору № 201541 за листопад-грудень 2020 року (як зазначено у призначені платежу) у розмірі 6000,00 грн, з яких суму 3155,80 грн зараховано на оплату акту за листопад 2020, в рахунок погашення боргу за грудень 2020 зараховано суму 2844,20 грн. Оплат, в т.ч. часткових, за спожиту теплову енергію у квітні 2020 матеріали справи не містять.

Як зазначив позивач у позовній заяві та слідує із доданого до позовної заяви розрахунку основного боргу, заборгованість відповідача перед позивачем складає 2779,05 грн, в т.ч. 1110,67 грн за квітень 2020 та 1668,38 грн залишок заборгованості за грудень 2020.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 27.02.2023 № 55/05-юр щодо погашення заборгованості за теплову енергію в розмірі 2779,05 грн за квітень та грудень 2020 року.

Невиконання відповідачем належним чином грошових зобов`язань за договором стало підставою для звернення Концерну «Міські теплові мережі» з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/898/24.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зі змісту ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.275, ч.6 ст.276 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом ст. 24 вказаного Закону основними обов`язками споживача теплової енергії є: додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 5 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»).

В підпункті 3.2.6 п. 3.2 укладеного сторонами договору встановлено, що Споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

З положень ч. 2 ст. 193 ГК України слідує, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 2779,05 грн підтверджується матеріалами справи.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу не надав.

На підставі викладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на сплату судового збору, суд враховує наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

З положень ч. 1, п.п.1, п.п.2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слідує, що судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 року у розмірі 3028,00 грн.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Приймаючи до уваги, що позовна заява сформована позивачем в системі «Електронний суд», до сплати за подання цієї позовної заяви із застосуванням коефіцієнту пониження належить судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позивачем до позовної заяви додано копію платіжної інструкції №9123 від 21.03.2023 про сплату суми 2684,00 грн судового збору.

У позовній заяві позивачем викладено клопотання про повернення йому надмірно сплаченого судового збору у розмірі 261,60 грн.

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

З огляду на наведені вище норми права, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання позивача про повернення йому з Державного бюджету надмірно сплаченого судового збору в сумі 261,60 грн.

На підставі викладеного вище та у відповідності до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Громадської організації «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження», (69000, м. Запоріжжя, вул. Сергія Зорського (Гагаріна), буд. 10, кв.73) на користь Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м.Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», 137) суму 2779 (дві тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн 05 коп. основного боргу.

Стягнути з Громадської організації «Запорізьке міське об`єднання німців «Відродження», (69000, м. Запоріжжя, вул. Сергія Зорського (Гагаріна), буд. 10, кв.73) на користь на користь Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м.Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137) суму 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повернути Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м.Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137) з Державного бюджету України суму 261 (двісті шістдесят одну) грн 60 коп. судового збору (надмірно сплаченого), перерахованого за платіжною інструкцією №9123 від 21.03.2023.

Дане рішення є підставою для повернення Концерну «Міські теплові мережі» , (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137) з Державного бюджету України суми 261 (двісті шістдесят одна) грн 60 коп. судового збору, перерахованого за платіжною № 9123 від 21.03.2023.

Рішення складено та підписано 10.06.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва