УХВАЛА

м. Київ

06.06.2024Справа № 910/7039/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінкредіт Груп" від 5 червня 2024 року про забезпечення позову до його пред`явлення,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінкредіт Груп" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на нежитловий будинок (банківсько-офісний об`єкт), загальною площею 8 092,00 м2, розташований за адресою: місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 12, який належить на праві приватної власності Приватному акціонерному товариству "Будівельно-фінансова компанія "Глобал Естейтс" (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 12; ідентифікаційний код 24925429) (далі - Компанія), у межах суми позову, що буде поданий, - 175 000 000,00 грн.

В обґрунтування цієї заяви Товариство посилалося на те, що невжиття вказаних заходів по забезпеченню його майбутнього позову до Компанії про стягнення заборгованості за договором про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від 18 травня 2023 року № 1, укладеного між останнім та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азот-імпекс", унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення.

Розглянувши заяву Товариства про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Обґрунтовуючи подану заяву, Товариство посилалося, зокрема, на наявність припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення його майбутнього позову.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Як вбачається з заяви Товариства, останнє має намір звернутися з позовом до Компанії про стягнення грошових коштів за договором про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від 18 травня 2023 року № 1 на загальну суму 175 000 000,00 грн. Тобто, предметом майбутнього позову є стягнення грошових коштів, а не спірне нерухоме майно, про накладення арешту на яке просить Товариство. При цьому, жодних належних та допустимих доказів, які свідчать про відсутність у Компанії грошових коштів у вищевказаному розмірі, у тому числі на його відкритих банківських рахунках, іншого рухомого чи нерухомого майна, вільних оборотних активів підприємства, заявником до його заяви додано не було.

Відтак, Товариство в установленому законом порядку не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду.

Саме лише припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Саме лише посилання Товариства в заяві на те, що спірне майно може бути відчужене Компанією іншій особі, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви і загалом не свідчить про відсутність у Компанії інших активів, на які Товариство зможе звернути стягнення у разі задоволення його майбутнього позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Товариством у його заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, про які просить заявник, і предметом майбутнього позову, а також не доведено належними доказами того факту, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він планує звернувся до суду.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінкредіт Груп" від 5 червня 2024 року про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 6 червня 2024 року.

Суддя Є.В. Павленко