ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

"04" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 521/16579/18

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-864/24 від 24.05.2024) представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» та заяву (вх. № 2-930/24 від 31.05.2024) представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 521/16579/18

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» (65005, Одеська обл., м. Одеса. Вул. Запорізька, 30; )

про визнання недійсними рішень загальних зборів, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

представники сторін:

від позивача Сторожук Д.І.,

від відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 521/16579/18 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» про визнання недійсними рішень загальних зборів та статуту, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням від 20.05.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано недійсним рішення, оформлене питанням № 1 протоколу № 1 від 25.11.2016 Зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 в частині включення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до складу ревізійної комісії по контролю за фінансово-господарською діяльністю об`єднання;

- визнано недійсним рішення, оформлене питанням № 1 протоколу від 07.01.2017 Зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 в частині надання дозволу Правлінню об`єднання 1 раз у квартал проводити коригування розміру членських внесків на підставі економічного обґрунтування голови ревізійної комісії за поданням голови Правління ОСББ «Ромашка 2007».

- визнано недійсним рішення, оформлене питанням № 2 протоколу від 10.02.2017 Зборів співвласників ОСББ «Ромашка 2007», які постійно зберігають свої автомобілі на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку в частині надання дозволу Правлінню об`єднання 1 раз у квартал проводити коригування суми членського внеску з утримання місць для зберігання автомобілів.

- визнано недійсним рішення, оформлене протоколом від 27.06.2018 Зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» на користь ОСОБА_1 7 048,00 грн витрат зі сплати судового збору.

24.05.2024 до суду надійшла заява представника відповідача, в якій він просить суд долучити до матеріалів справи докази понесення ОСББ "Ромашка 2007" витрат на правову допомогу та ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 27.05.2024 розгляд вказаної заяви призначено у судовому засіданні на 04.06.2024 о 10:20.

31.05.2024 представником позивача подано до суду заяву, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 50 000,00 грн витрат на правничу допомогу, а також поновити строк для звернення з відповідною заявою.

Ухвалою від 31.05.2024 поновлено позивачу процесуальний строк на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення призначено до спільного розгляду із заявою представника відповідача про ухвалення додаткового рішення на 04.06.2024.

03.06.2024 до суду надійшли письмові заперечення представника позивача проти заява відповідача про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні 04.06.2024 представник позивача просив задовольнити подану заяву (вх. № 2-930/24 від 31.05.2024) про ухвалення додаткового рішення та відмовити у задоволенні заяви відповідача.

Представник відповідача, у свою чергу, просив задовольнити його заяву (вх. № 2-864/24 від 24.05.2024) про ухвалення додаткового рішення та відмовити у задоволенні заяви позивача.

04.06.2024 оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву (вх. № 2-864/24 від 24.05.2024) представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» та заяву (вх. № 2-930/24 від 31.05.2024) представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 521/16579/18, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача у відповіді на відзив (вх. ГСОО № 28190/23 від 17.08.2023) в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України заявив про намір подати докази понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Представник відповідача до закінчення судових дебатів подав до суду аналогічну заяву (вх. ГСОО № 7699/24 від 26.02.2024).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положення ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачають, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано копії:

- ордеру адвоката серії ВН № 1255425;

- договору про надання правової (правничої) допомоги № 102 від 29.12.2022;

- додаткової угоди № 1 від 23.06.2023 до договору;

- розрахунку часу і переліку видів правової допомоги, наданих клієнту згідно додатку № 1-1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 102 від 29.12.2022.

Як встановлено судом із аналізу вказаних доказів, 29.12.2022 між адвокатом Сторожук Д.І. та Горбаньовим Г.О., як клієнтом, укладено договір про надання правничої допомоги № 102 (далі договір № 102), відповідно до п. 1 якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення (усно або письмове), а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги щодо здійснення представництва прав та інтересів клієнта в органах державної влади … судах України, правоохоронних органах тощо.

Згідно з п. 3.1. договору № 102 клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною договору.

23.06.2024 адвокатом Сторожук Д.І. та Горбаньовим Г.О. підписано додаткову угоду № 1-1 до договору № 102, згідно якої клієнт доручає адвокату здійснити наступні види правової допомоги у Господарському суді Одеської області: ознайомлення з матеріалами справи, зняття копій, вивчення документів, узгодження правової позиції по справі № 521/16579/18; участь у судових засіданнях; вчиненні інших процесуальних дій у справі № 521/16579/18, необхідних для захисту інтересів клієнта, в тому числі, складання та подання до суду процесуальних документів, у разі такої необхідності.

У відповідності з п. 2 цієї додаткової угоди, клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість послуг (гонорар), що надається у розмірі 50 000,00 грн, що є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у наступному порядку: протягом 15 робочих днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції.

Представником позивача надано до суду детальний розрахунок наданих адвокатом послуг від 20.05.2024, який водночас є актом передачі приймання виконаних послуг, згідно якого позивачу надавалися наступні послуги з правової допомоги:

- ознайомлення з матеріалами справи, зняття копій, вивчення документів, узгодження правової позиції по справі № 521/16579/18;

- складання клопотання про відкладення розгляду справи;

- складання відповіді на відзив;

- складання промови у судових дебатах;

- складання додаткових пояснень;

- складання додаткових пояснень на письмові пояснення ОСББ «Ромашка»;

- участь у судових засіданнях у справі (16 засідань).

На підтвердження понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано копії:

- ордеру адвоката серії ВН № 1258475;

- договору про надання правової допомоги № 16/06/2023-1 від 16.06.2023;

- додаткової угоди № 1 від 16.06.2023 до договору;

- акту наданих послуг від 23.05.2024.

Дослідивши вказані докази, суд встановив, що 16.06.2023 між адвокатом Фоміним А.І. та ОСББ «Ромашка 2007», як клієнтом, укладено договір про надання правової допомоги № 16/06/2021-1 (далі договір № 16/06/2023-1), відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу у формі, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Згідно з п. 1.1. договору № 16/06/2021-1 адвокат бере на себе зобов`язання щодо наданням клієнту наступної правової допомоги: захист прав і законних інтересів клієнта, представництво інтересів клієнта в питаннях, пов`язаних з розглядом справи № 521/16579/18.

Розмір гонорару та порядок його сплати визначаються в окремому додатку до цього договору. Адвокат надає правову допомогу за цим договором після виконання клієнтом своїх зобов`язань за відповідною додатковою угодою, вказаною в п. 3.1. договору (п.п. 3.1., 3.2. договору №16/06/2021-1).

16.06.2023 адвокатом та ОСББ «Ромашка» підписано додаткову угоду № 1 до договору № 16/06/2023-1, про розмір і порядок оплати гонорару.

У відповідності з вказаного додатковою угодою гонорар адвоката складається з:

1) фіксованої суми в розмірі 30000,00 грн за надання правової допомоги, в тому числі, з представництва інтересів в господарському суді першої інстанції, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи;

- аналіз наданих клієнтом матеріалів;

- аналіз чинного законодавства та судової практики з приводу спірних правовідносин;

- надання правових консультацій щодо збору необхідної інформації, документів, яку мають значення для вирішення спору;

- формування правової позиції;

- складання процесуальних документів (відзив, заперечення, письмові пояснення тощо);

- подача процесуальних документів до суду;

2) участь адвоката у судових засіданнях оплачується клієнтом додатково з розрахунку 1500,00 грн за одне засідання незалежно від того чи відбулося засідання за умови, що адвокат прибув до суду у визначені судом для засідання по справі дату та час, та незалежно від тривалості засідання;

3) додаткова винагорода у разі вирішення спору на користь клієнта в повному обсязі (гонорар успіху) в розмірі 30% від суми, зазначеної у п. 1.1. угоди;

4) додаткова угода у разі часткового вирішення спору на користь клієнта (гонорар успіху) в розмірі 15% від суми, зазначеної у п. 1.1. угоди.

Пунктом 2 додаткової угоди до договору № 16/06/2021-1 визначено, що у разі тривалості розгляду справи понад 8 місяців, або якщо кількість засідань по справі перевищить 8 засідань, сторони мають право переглянути суму гонорару.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди гонорар виплачується після акту наданих послуг за результатами надання правової допомоги.

23.05.2024 адвокатом Фоміним А.І. та ОСББ «Ромашка 2007» підписано акт наданих послуг, у відповідності з яким відповідачу було надано послуги правової допомоги на суму 60 000,00 грн.

При цьому зазначення у вказаному акті ГО «Товариство по спільній охороні транспортних засобів «Комбі-2» у якості клієнта розцінюється судом як технічна описка при складанні акту. Водночас акт фактично підписано від імені ОСББ «Ромашка», оскільки він містить печатку саме вказаної юридичної особи.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вирішуючи у даній справі питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами), зважаючи на конкретні обставини справи, з урахуванням наданих стороною позивача та відповідача доказів на підтвердження таких витрат, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про зменшення розміру заявлених витрат позивача на професійну правничу допомогу до 22 000,00 грн та відповідача до 32 000,00, у зв`язку з чим відповідні заяви підлягають частковому задоволенню, що, на переконання суду, відповідає критеріям, визначеним ч.ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки викладені у пунктах 78, 79, 80, 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, згідно із якими, необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27) застосування аналогії дозволило замінити одного відповідача двома, що і забезпечило справедливість постанови.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

З огляду на відсутність в Господарському процесуальному кодексі України норми щодо порядку зустрічного зарахування присуджених витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин аналогію закону, а саме, норму частини одинадцятої статті 238 Господарського суду Одеської області.

Відповідно до частини одинадцятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

За таких обставин, суд вважає можливим провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню, та остаточно стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись зазначеним вище, відповідно до ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. № 2-864/24 від 24.05.2024) представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» про ухвалення додаткового рішення у справі № 521/16579/18 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» (65005, Одеська обл., м. Одеса. Вул. Запорізька, 30; ) 32 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

3. Заяву (вх. № 2-930/24 від 31.05.2024) представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 521/16579/18 задовольнити частково.

4. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» (65005, Одеська обл., м. Одеса. Вул. Запорізька, 30; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 22 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

5. Провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню, та стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка 2007» (65005, Одеська обл., м. Одеса. Вул. Запорізька, 30; ) 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

6. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 04 червня 2024 р. Повний текст рішення складено та підписано 07 червня 2024 р.

Суддя Р.В. Волков