ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

04.06.2024м. ДніпроСправа № 904/2328/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д", с. Степове, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором підряду

Суддя Золотарьова Я.С.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 844 876, 00 грн за послуги з поточного ремонту, пеню у розмірі - 17 033, 77 грн, 12 469, 01 грн - інфляційні втрати та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду, в частині виконання грошового зобов`язання за надані послуги з поточного ремонту.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 позовну заяву залишено без руху.

Вирішення питання щодо забезпечення позову відкладено до усунення позивачем недоліків позовної заяви.

30.05.2024 відповідач подав заперечення, в яких вказав, що думка позивача про невиконання зобов`язань зі сплати грошових коштів є помилковою, оскільки відповідач частково сплатив борг за договором № 23340 та в інших судових справах, в яких він також є відповідачем.

31.05.2024 позивач надав пояснення на заперечення відповідача та вказав, що позивач достатньо обґрунтував свої припущення, оскільки відповідач може в будь-який час розпорядитись своїми коштами на користь сплати боргу в інших справах.

03.06.2024 позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» у розмірі ціни позову - 1 874 378, 78 грн та судового збору 22 492, 55 грн, які обліковуються на рахунках Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод»:

1) IBAN НОМЕР_1 в філії АТ «Укрексімбанк» у м. Дніпрі,

МФО 322313 основний рахунок

2) IBAN НОМЕР_2 в філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482.

Обґрунтовуючи подання заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що зважаючи на значну ціну позову та відсутність наміру у відповідача добровільно у повному обсязі виконати свої зобов`язання, позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача.

Також позивач зазначає, що заборгованість, яку відповідач зобов`язаний сплатити заявнику може бути перерахована іншім контрагентам, з якими за результатом ел. закупівель будуть укладені договори та / або вже укладені договори.

До того ж позивач уважає, що оскільки Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» є учасником в якості відповідача багатьох судових справ, відповідач буде виконувати значну кількість судових наказів, на виконання рішень суду про стягнення з відповідача грошових коштів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д" про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю порушення права власності відповідача, зупинення його господарської діяльності тощо.

Предметом цього спору є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення заборгованості за договором підряду № 23340 у розмірі 1 874 378, 78 грн.

Доводи позивача в обґрунтування забезпечення позову фактично зводяться до того, що відповідач не виконає своє зобов`язання зі сплати грошових коштів в рамках справи №904/2328/24 з огляду на те, що відповідач є учасником в якості боржника в багатьох інших судових справах, а тому відповідач буде виконувати значну кількість судових наказів, на виконання рішень суду.

В свою чергу суд уважає за необхідне зазначати, що позивач вказує у заяві про забезпечення позову про те, що відповідачем частково були сплачені на користь позивача грошові кошти за договором підряду № 23340.

Відтак, заява позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача ґрунтується лише на його припущеннях про несплату коштів у майбутньому в рамках справи №904/2328/24.

До того ж у справах № 904/3205/23, № 904/4295/23, № 904/247/24, № 904/6711/23, № 904/3054/23, № 904/2479/23, № 904/372/24, № 904/6170/23, № 904/6559/23, № 904/6557/23 ПрАТ «ДТРЗ» в добровільному порядку виконує судові рішення, які ухвалені не на користь підприємства, що підтверджується ухвалами про визнання накаівз такими, що не підлягають виконанню повністю, у зв`язку із виконанням відповідачем рішення суду у добровільному порядку.

Щодо посилань позивача на той факт, що ПрАТ «ДТРЗ» укладаються договори з іншими контрагентами, то суд зазначає, що укладення будь-яких господарських договорів свідчить лише про те, що відповідач продовжує здійснювати господарську діяльність. Суд зауважує, що заходи забезпечення позову не мають на меті зупинення господарської діяльності відповідача.

Відтак, заявник не надав суду доказів того, що відповідач намагається вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, вчинення яких обумовлюється в часі після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду або, що у разі задоволення позову, відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення.

Сам по собі факт звернення позивача до суду не доводить, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення. При цьому обґрунтованість позовних вимог при розгляді заяви про забезпечення позову судом не розглядається, а тому зробити висновок про неправомірність бездіяльності відповідача (неповернення грошових коштів) на цій стадії судового процесу є неможливим.

Керуючись статтями 136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д" про забезпечення позову - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з поданням заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпен-Д".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.06.2024 та може бути оскаржена в строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова