УХВАЛА

06 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/4750/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «Нафтогаз України», скаржник)

на рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2024

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій

про стягнення 2 808 385, 80 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Нафтогаз України» 17.05.2024 через «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 (повний текст складено 30.04.2024) у справі № 922/4750/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення: основного боргу у сумі 1 329 746, 20 грн; пені у сумі 233 195, 72 грн; 3% річних у сумі 69 729, 70 грн; інфляційних втрат у сумі 430 867,03 грн та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ТОВ «Нафтогаз України» задовільнити та стягнути суму заборгованості у розмірі 2 063 538, 65 грн, в тому числі: основний борг у сумі 1 329 746, 20 грн; пеня у сумі 233 195, 72 грн; 3% річних у сумі 69 729, 70 грн; інфляційні втрати у сумі 430 867, 03 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 для розгляду касаційної скарги у справі № 922/4750/23 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді - Малашенкової Т. М., суддів Ємця А. А., Жайворонок Т. Є.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Нафтогаз України» з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що судами попередніх судових інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання їх застосування у подібних правовідносинах, що виражено у:

незастосуванні норми матеріального права, яка підлягала застосуванню - статті 4 Кодексу газотранспортної системи, статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»;

неправильному тлумаченні пунктів 7- 1 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про ринок природного газу» та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236.

Також скаржник у касаційній скарзі з посиланням на пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України вважає за необхідне, при розгляді цієї справи, відступити від висновків щодо застосування норм права (статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України) при зменшенні пені, які викладені у постановах Верховного Суду 25.04.2018 у справі № 904/12429/16, від 30.03.2021 у справі № 902/538/18, від 03.03.2021 у справі № 925/74/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 09.08.2023 у справі № 921/100/22, від 09.08.2023 у справі № 921/100/22 та від 20.04.2023 у справі № 904/124/22, у зв`язку із тим, що порушується питання справедливості та рівності учасників перед законом.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «Нафтогаз України» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Відтак не є очевидно не прийнятною за пунктами 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023» (на момент подання позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року визначений у розмірі 2 684, 00 грн.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Нафтогаз України» просить: « 2. Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 у справі № 922/4750/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення:

- основного боргу у сумі 1 329 746, 20 грн;

- пені у сумі 233 195, 72 грн;

- 3% річних у сумі 69 729, 70 грн;

- інфляційних втрат у сумі 430 867, 03 грн.

3. Прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій задовільнити та стягнути суму заборгованості у розмірі 2 063 538, 65 грн, в тому числі:

- основний борг у сумі 1 329 746, 20 грн;

- пеня у сумі 233 195, 72 грн;

- 3% річних у сумі 69 729, 70 грн;

- інфляційні втрати у сумі 430 867, 03 грн».

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ТОВ «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом про стягнення з Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - Центр) боргу в загальній сумі 2 808 385, 80 грн, у тому числі: основного боргу в сумі 1 872 761,15 грн; пені в сумі 241 214, 49 грн; трьох процентів річних у сумі 96 820, 94 грн; інфляційних втрат у сумі 597 589, 22 грн.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Харківської області від 23.01.2024 у справі № 922/4750/23 у позові ТОВ «Нафтогаз України» до Центру про стягнення 2 808 385, 80 грн відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024, зокрема:

рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2024 у справі № 922/4750/23 скасовано в частині відмови у задоволенні стягнення заборгованості у розмірі 543 014, 95 грн, пені у розмірі 80 187, 69грн, 3% річних у розмірі 27 091, 24 грн, інфляційних втрат у розмірі 166 722, 19 грн та розподілу судових витрат, прийнявши в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих вимог;

рішення господарського суду Харківської області від 23.01.2024 у справі № 922/4750/23 в іншій частині залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій с. Ватутіне, Харківська обл. () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ () заборгованість у розмірі 543 014, 95грн, пеню у розмірі 8 018, 77 грн, 3% річних у розмірі 27 091, 24 грн, інфляційних втрат у розмірі 166 722, 19 грн та 9 804, 19 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити».

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги вимоги касаційної скарги ТОВ «Нафтогаз України» щодо оскарження судових рішень в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 2 063 538, 65 грн, у даному випадку, при поданні касаційної скарги через «Електронний суд» в електронній формі, мало сплати судовий збір у сумі 49 524, 93 грн з майнової вимоги (2 063 538, 65 грн х 1,5% х 200 % х 0,8).

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги, поданої через «Електроннний суд», не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, хоч зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник здійснив його розрахунок, який з огляду на межі та предмет оскарження є правильним. Втім на підтвердження його сплати доказів не надав.

Виходячи з вище викладеного, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у розмірі 49 524, 93 грн, який має бути перерахований за актуальними реквізитами щодо сплати судового збору за подачу касаційної скарги до Верховного Суду на час вчинення такої дії.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Нафтогаз України» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначеного вище недоліку, шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору за вимогу, майнового характеру у сумі 49 524, 93 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом (Касаційним господарським судом), які розміщені на сайті Судова влада України та є актуальними на час вчинення дії.

Матеріали з усуненням недоліку касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названого недоліку або не в повному обсязі усунення недоліку протягом установленого строку матиме наслідок повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Керуючись статтями 123, 174, 234, 235, 290, 291, 292 ГПК України, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 у справі № 922/4750/23 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

4. Верховний Суд звертає увагу, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX: передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України; суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова