РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024Справа № 910/1813/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регдорстрой"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліан Продпром"

про стягнення 1 120 894,35 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Регдорстрой" (далі - ТОВ "Регдорстрой", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліан Продпром" (далі - ТОВ "Ліан Продпром", відповідач) про стягнення 1 120 894,35 грн. попередньої оплати за договором поставки № 13/12/2023-3 від 13.12.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив зобов`язання за договором поставки № 13/12/2023-3 від 13.12.2023, а саме - не поставив позивачу узгоджену сторонами металопродукцію.

У позові ТОВ "Регдорстрой" просить стягнути з відповідача попередню оплату у сумі 1 120 894,35 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01001, Україна, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок, 7/11.

Разом з тим, від відповідача повернувся конверт № 414 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, а також додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач, у період з 10 по 14 січня 2023 ТОВ "Регдорстрой" за допомогою телефонного зв`язку була досягнута домовленість із відповідачем (ТОВ "ФНВ Дніпроект", що змінило своє найменування на ТОВ "Ліан Продпром") про поставку металевих виробів, а саме: 1) труби 180*180*5 /180 м.пог. /4,89 т.; 2) арматури 10 А500 1,4 т.; 3) арматури 12 А500 0,8 т.; 4) арматури 6 А 240 0,1 т. Також було погоджено, що доставка металопроекту здійснюється автотранспортним засобом (Білогородка) та позивачем отримано номер представника відповідача, яка супроводжує оформлення договірних відносин (менеджер ОСОБА_1, тел. НОМЕР_1 ).

14.12.2023 на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 електронної адреси відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов лист із вкладеним проектом договору поставки № 13/12/2023-3 від 13.12.2023.

Змістом пункту 1.1 договору поставки № 13/12/2023-3 від 13.12.2023 було передбачено, що постачальник зобов`язується у термін, встановлений даним договором, передати у власність покупця металопродукцію/маталопрокат, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Ціна за одиницю товару, загальна кількість, асортимент, сортамент товару визначається у рахунках на оплату постачальника або специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору, при цьому кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару зазначається у видаткових накладних (п. 1.2 договору).

Поставка товару за цим договором здійснюється у відповідності до правил "Інкотермс 2010" на умовах EXW - склад постачальника, якщо інше не зазначено у рахунках або специфікаціях (п. 2.2 договору).

Строк поставки товару: протягом 7 робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок постачальника 100 % попередньої оплати, якщо інше не обумовлено сторонами у рахунках або специфікаціях (п. 2.3 договору).

Право власності на поставлену партію товару і ризики загибелі та/або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі-прийому товару покупцю/першому перевізнику в пункті поставки і засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної. Датою отримання покупцем партії товару та супровідних документів є дата видаткової накладної (п. 2.7 договору).

Порядок розрахунків: 100 % попередня оплата, якщо інше не обумовлене у специфікаціях (п. 3.5 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2024, а в частині виконання грошових зобов`язань - до повного розрахунку між сторонами (п. 12.1).

Як свідчать матеріали справи, 14.12.2023 вказаний проект договору був підписаний як з боку ТОВ "Регдорстрой", так і з боку ТОВ "ФНВ Дніпроект", що підтверджується підписами керівників обох сторін, скріплені печатками товариств, а також перепискою сторін за допомогою месенджера "Viber", зі змісту якої вбачається, що представник відповідача підтвердив факт підписання договору поставки № 13/12/2023-3 від 13.12.2023 директором ТОВ "ФНВ Дніпроект".

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Можливість укладення договорів в електронній формі передбачена, зокрема, ч. 1 ст. 205 ЦК України де електронна форма є підвидом письмової. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Отже, з урахуванням встановлених обставин, а саме - обміну сторонами електронними листами, можна дійти висновку, що ТОВ "Регдорстрой" та ТОВ "ФНВ Дніпроект", правонаступником якого є ТОВ "Ліан Продпром", уклали договір поставки № 13/12/2023-3 від 13.12.2023 та погодили його істотні умови, у тому числі предмет договору, строки поставки товару, його вартість та порядок розрахунків.

За змістом п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 662, 663 ЦК України у продавця існує обов`язок передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору та виставленого відповідачем рахунку-фактури № 558 від 13.12.2013, направленого на електронну адресу позивача , ТОВ "Регдорстрой" здійснило попередню оплату замовленого товару на суму 1 120 894,35 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 3698 від 14.12.2023, № 3699 від 14.12.2023, № 3750 від 26.12.2023.

Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, поставку обумовленого товару у визначений договором строк на вказану суму попередньої оплати, не здійснив.

Позивач вказує, що представник відповідача перестав виходити на зв`язок, а його телефонні номери, зазначені у рахунку-фактури, знаходяться "поза зоною досяжності"г .

12.01.2024 ТОВ "Регдорстрой" направило відповідачу вимогу про повернення попередньої оплати в сумі 1 120 894,35 грн., проте, вказана вимога була залишена ТОВ "Ліан Продпром" без відповіді та задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Згідно з частиною 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про поставку товару або про повернення в повному обсязі грошових коштів за оплачений і непоставлений товар позивачу, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Регдорстрой" про стягнення попередньої оплати в сумі 1 120 894,35 грн. є правомірними, а отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Регдорстрой" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліан Продпром" про стягнення 1 120 894,35 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліан Продпром" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11, ідентифікаційний код 30444387) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регдорстрой" (08130, Україна, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., село Святопетрівське, вулиця Теплична, будинок, 38, квартира, 193, ідентифікаційний код 39391847) попередню оплату у сумі 1 120 894 (один мільйон сто двадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 35 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 13 450 (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 73 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 5 червня 2024.

Суддя Борисенко І. І.