ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

07 червня 2024 року м. Тернопіль Справа № 921/349/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши матеріали заяви №СД-2037 від 23.05.2024 (вх.№384 від 29.05.2024) Комунального підприємства "ТЕРНОПІЛЬВОДОКАНАЛ", місто Тернопіль

про видачу судового наказу

про стягнення 72216,06грн

з боржника - Товариства індивідуальних забудовників "НАУКА", місто Тернопіль

ВСТАНОВИВ:

Заявник Комунальне підприємство "ТЕРНОПІЛЬВОДОКАНАЛ", місто Тернопіль звернувся 29.05.2024 (згідно з відтиском штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№384) до Господарського суду Тернопільської області в порядку наказного провадження із заявою №СД-2037 від 23.05.2024 (вх.№384 від 29.05.2024) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства індивідуальних забудовників "НАУКА", місто Тернопіль, 69560,14грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 334,43грн заборгованості за послуги з аварійного обслуговування, 763,18грн за послуги з обслуговування, заміни вузла комерційного обліку та абонентського обслуговування, 893,81грн інфляційних нарахувань, 637,80грн - 3% річних та 26,70грн пені.

Заяву обґрунтовано з посиланням на те, що КП "ТЕРНОПІЛЬВОДОКАНАЛ" відповідно до укладеного публічного договору приєднання надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Товариству індивідуальних забудовників «Наука», яке є власником нерухомого майна за адресою: вул. Винниченка, 4, кв.67, м.Тернопіль, та, відповідно до заяви боржника, з 19.07.2016 має відкритий особовий рахунок №68205 та споживає послуги підприємства. У зв`язку із неналежним виконанням товариством зобов`язань по оплаті спожитих послуг, стягувач звернувся до боржника з претензію №П-4005 від 01.12.2023 про оплату заборгованості на суму 60415,29грн, у відповіді на яку №01/12/23 від 12.12.2023 ТІЗ «Наука» заперечило грошові зобов`язання по оплаті послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, вказуючи, що квартира АДРЕСА_1 самовільно захоплена іншою особою.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 заяву розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Розглянувши подану заяву та долучені до неї докази, суддя відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, визначених ст.148 ГПК України, особі, якій належить право вимоги.

Як встановлено ч.1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з Товариства індивідуальних забудовників "НАУКА" 69560,14грн заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 334,43грн заборгованості за послуги з аварійного обслуговування, 763,18грн за послуги з обслуговування, заміни вузла комерційного обліку та абонентського обслуговування, 893,81грн інфляційних нарахувань, 637,80грн - 3% річних та 26,70грн пені. Як на підставу видачі судового наказу підприємство посилається на те, що боржник є власником квартири АДРЕСА_1 та з серпня 2016 року згідно відкритого на підставі заяви особового рахунку, споживає послуги КП "ТЕРНОПІЛЬВОДОКАНАЛ", за які не здійснює оплати.

Суд вказує, що в силу приписів норм наведеної вище статті 148 ГПК України, наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору. Також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

У даному випадку, як вбачається з відповіді на претензію №01/12/23 від 12.12.2023, ТІЗ "НАУКА" заперечує наявність обов`язку з оплати послуг підприємства, вказуючи, що об`єкт (квартира АДРЕСА_1 ), за яким стягувачем надаються послуги, самовільно захоплений іншими особами; товариство не споживало у заявлений період послуги, а тому обов`язку з оплати послуг немає.

Крім того, у відповіді на претензію, боржник зауважив, що КП "ТЕРНОПІЛЬВОДОКАНАЛ", враховуючи наявність зазначеного розміру заборгованості за надані послуги, не вживає заходів щодо відключення даного споживача та припинення надання послуг, тим самим сприяє накопиченню боргу.

Отже, фактично сам заявник наданими до заяви документами підтверджує наявність спору щодо розміру заборгованості.

Частиною другою статті 12 ГПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України передбачено, що суд під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ТІЗ "НАУКА" 72216,06грн заборгованості слід відмовити.

Частиною 2 ст.153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, визначених пунктами 3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. У такому випадку заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.12, 147, 148, 150, п.п.1, 3, 8 ч.1 ст.152 ст.ст.232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя господарського суду, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу про стягнення з Товариства індивідуальних забудовників "НАУКА", місто Тернопіль на користь Комунального підприємства "ТЕРНОПІЛЬВОДОКАНАЛ", місто Тернопіль, 72216,06грн заборгованості, - відмовити.

Ухвала підписана 07.06.2024, набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (п.1 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Суддя Н.О. Андрусик