ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024м. ДніпроСправа № 904/1223/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Жовтоводської окружної прокуратури, 52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Богдана Хмельницького, 21, код ЄДРПОУ в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради, 52204, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Жовті Води, бульв. Свободи, буд. 33,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", 04070, м.Київ, вул.Сагайдачного Петра, буд.25, літ.Б, офіс 5,

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Східний офіс Держаудитслужби, 49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корпус 2,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради, 52210, Дніпропетровська обл., Кам`янський район, м. Жовті Води, вул. Героїв Чорнобиля, буд. 16,

про визнання недійсними додаткові угоди та стягнення

Представники:

від Прокуратури: Ємельянов Віталій Аркадійович, посвідчення № 069932 від 01.03.2023р., прокурор

від позивача: не з`явився

від відповідача: Серебряник Олеся Олександрівна

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Сей Іван Ігорович, посвідчення НОМЕР_1 від 26.12.2023р. (самопредставництво)

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Жовтоводська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", в якій просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №2 від 10.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 14.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 06.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 28.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»;

- визнати недійсною додаткову угоду №6 від 08.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» () на користь Жовтоводської міської ради () грошові кошти у розмірі 350 580,31 (триста п`ятдесят тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 31 копійка) грн.;

- стягнути з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA 0000291 в ДКСУ в м. Київ, ) понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (п.2.). В результаті укладення оспорюваних додаткових угод заподіяна шкода у виді надмірно сплачених грошових коштів, а саме: обсяг спожитої електричної енергії за цінами згідно оспорюваних додаткових угод склав 749 071 кВт*год, первісна ціна за договором № 2273-102/21 складала 2,2 грн./кВт*год з ПДВ, тобто КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради повинно було за відповідний обсяг спожитого електричної енергії сплатити 1 652 214,08 грн. з ПДВ, натомість сплатило фактично 2 002 794,39 грн. з ПДВ. Сума надмірно сплачених коштів складає 2 002 794,39 грн. 1 652 214,08 грн. = 350 580,31 грн.

Ухвалою суду від 22.03.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

04.04.2024р. до суду від Жовтоводської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

08.04.2024р. до суду від Комунального некомерційного підприємства "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні у відповідності до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22, що містить постанова від 24.01.2024р.

09.04.2024р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що в договорі сторони обумовили усі істотні умови, а також передбачили дії сторін у разі зміни ціни на ринку у сторону збільшення вартості електроенергії; зокрема, п.5.3 та п. 13.3 Договору сторони узгодили можливі зміни ціни за одиницю електричної енергії у сторону її збільшення; в подальшому сторонами були укладені Додаткові угоди № 2, 3,4, 5, 6 до Договору (які оскаржуються прокурором), які стосувалися зміни ціни за одиницю електричної енергії; кожна із додаткових угод № 2, 3, 4, 5 та 6 містить умови, за якими Сторони узгоджують збільшення ціни (вартості) електричної енергії, що є однією із істотних умов Договору; зміна умов договору відбулась за погодженням сторін, а не за рішенням суду, а отже оцінка достатності підстав для внесення змін до договору належала саме до компетенції сторін. Також відповідач зазначає, що зважаючи на те, що Акт перевірки закупівель КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради за період з 15.06.2023 по 28.06.2023, складений Східним офісом Держаудитслужби 05.07.2023 № 040406-25/03, тобто не протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії, як це передбачено абз. 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі», то даний Акт не є підставою та підтвердженням наявності порушень вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при виконання Договору про постачання електричної енергії споживачу від 11.03.2021 № 2273-102/21, а саме не є підставою для визнання недійсними оскаржуваних прокурором додаткових угод до Договору та стягнення грошових коштів з відповідача.

15.04.2024р. до суду від Жовтоводської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що внаслідок укладання додаткових угод договірна ціна загалом збільшилася на 48,5 %; за результатами аналізу правомірності внесення змін до істотних умов договору встановлено, що Відповідачем безпідставно збільшено до 10 відсотків ціну за одиницю товару (електричної енергії) щоразу під час укладання Додаткових угод №2, №3, №4, №5, №6 до Договору, а також не дотримано вимоги щодо пропорційності збільшення ціни за одиницю товару, чим порушено вимоги пункту другого частини п`ятої статті 41 Закону.

В судовому засіданні, 18.04.2024р., залучено до участі у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Східний офіс Держаудитслужби, оскільки остання проводила перевірку, що підтверджено актом перевірки закупівель № 040406-25/03 від 05.07.2023р. та Комунальне некомерційне підприємство "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради, оскільки вона виступає стороною по договору № 2273-102/21 від 11.03.2021р.

22.04.2024р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в якій зазначає, що у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що момент укладання додаткових угод передують певні підготовчі заходи, як то отримання офіційних документів, підтверджуючих ціни на ринку на електричну енергію за певний період, складання і направлення споживачу проекту додаткових угод та листів-звернення з відповідною пропозицією і обґрунтуванням, розгляд та вивчення зазначених підстав для внесення змін до договорів споживачем. Зазначені підготовчі заходи займають певний час, який не залежить від постачальника; на теперішній час жодним нормативно-правовим актом не затверджений виключний перелік підтверджувальних документів щодо коливання ціни товару на ринку, в тому числі відсутні законодавчо визначені обов`язкові вимоги до назви, змісту, проміжку часу або конкретної дати, коли визначається коливання ціни, для таких документів.

24.04.2024р. до суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи № 904/1223/24 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва. 30.04.2024р. до суду від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли пояснення, в яких просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю. 30.04.2024р. до суду від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли пояснення, в яких просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю. Клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва не підлягає задоволенню, оскільки позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливості можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, про що винесено протокольну ухвалу 30.04.2024р.

Ухвалою суду від 30.04.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.05.2024р.

01.05.2024р. до суду від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача надійшли заперечення на клопотання (заяву) в якому вважає, що підстави для передачі даної справи до Господарського суду міста Києва відсутні.

09.05.2024р. до суду від третьої особи-1 надійшли пояснення, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.05.2024р. відкладено розгляд справи по суті на 21.05.2024р.

17.05.2024р. до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких наполягає на відмові у задоволенні позову в частині визнання недійсними Додаткових угод № 2 від 10.09.2021, № 3 від 14.09.2021, № 4 від 06.10.2021, № 5 від 28.10.2021 та № 6 від 08.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 11.03.2021 № 2273-102/21, зважаючи, при цьому, на відсутність поданого на розгляд суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" за оспорюваними правочинами, а саме КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради.

Ухвалою суду від 21.05.2024р. відкладено розгляд справи по суті на 28.05.2024р.

21.05.2024р. від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження з метою визначення належного складу сторін у справі та не з зазначенням причин неподання такого клопотання в підготовчому провадженні.

27.05.2024р. до суду від позивача - Дніпровської міської ради надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження у даній справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднакового застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 918/1043/21.

27.05.2024р. до суду від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла заява, в якій надає додаткові пояснення щодо клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

27.05.2024р. до суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання прокурора про повернення до стадії підготовчого провадження у справі № 904/1223/24, в яких посилається на те, що повернення до стадії підготовчого провадження можливе лише у виключних випадках, натомість, у цій справі повернення до стадії підготовчого провадження призведе до порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, надасть одній зі сторін у справі, а саме прокурору, значну процесуальну перевагу, що є неприпустимим зважаючи на принципи господарського судочинства. Крім того, представник ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» звертала увагу суду на те, що прокурор має право повторно звернутися до суду з позовною заявою,

визначивши при цьому належний склад відповідачів. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у даній справі, прокурор його обґрунтовує необхідністю вчинення певних процесуальних дій спрямованих на залучення до участі у справі співвідповідача, які обмежені процесуальним строком до закінчення підготовчого провадження. Повернення до стадії підготовчого провадження у цій справі призведе до порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, надасть одній зі сторін у справі, а саме позивачу, значну процесуальну перевагу, що є неприпустимим зважаючи на принципи господарського судочинства. В судовому засіданні 28.05.2024р. в задоволенні клопотань про перехід на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження відмовлено, оскільки не дотримано вимог ч.2 ст. 182 ГПК України, про що винесено протокольну ухвалу.

В судове засідання з`явились представники Прокуратури, відповідача та третьої особи-1. Представник третьої особи-2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 28.05.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Керівник Жовтоводської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради до ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" про визнання недійсним додаткових угод № 2 від 10.09.2021, № 3 від 14.09.2021, № 4 від 06.10.2021, № 5 від 28.10.2021, № 6 від 08.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, укладених між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", стягнення з відповідача на користь Жовтоводської міської ради безпідставно перерахованих грошових коштів у розмірі 350 580,31грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021.

Прокурор в своїй позовній заяві зазначає, що порушенням інтересів держави є те, що сторонами закупівлі під час проведення закупівлі електроенергії порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, принципи максимальної

ефективності та економії, що спричинило безпідставне витрачання коштів Жовтоводської міської об`єднаної територіальної громади, нераціональне та неефективне їх використання. Крім того, укладенням додаткових угод до договору про закупівлю електроенергії порушено державні та суспільні інтереси, оскільки, з урахуванням додаткових угод до договору, замовник фактично отримав меншу кількість електроенергії, що призводить до порушення інтересів, визначених Законом України «Про публічні закупівлі» в частині досягнення мети проведеної тендерної закупівлі. Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, власником яких є територіальна громада, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Стосовно позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради, суд враховує наступне.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Матеріали справи свідчать, що позивачем протягом розумного строку не були вжиті заходи для усунення порушення інтересів держави, зокрема, останні самостійно не звернулися до суду з позовом в інтересах держави. Також позивач не оскаржив наявність підстав для представництва, як це визначено у ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради за участю третіх осіб: Комунального некомерційного підприємства "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради та Східного офісу Держаудитслужби.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

За приписами ч. 1 ст. 10 вищевказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (чч.ч. 1, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частинами 1, 4 ст. 61 вказаного Закону передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами першою та другою статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно зі статтею 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається (зокрема, оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-02-02-018342-а із закупівлі електричної енергії), Комунальне некомерційне підприємство "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради (замовник) у 2021 провело відкриті торги по закупівлі товарів: Електрична енергія та за результатами проведення яких був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021 на суму 2 514 480,00грн. та здійснювалась за рахунок коштів місцевого бюджету.

Саме Жовтоводська міська рада розробляє, затверджує місцевий бюджет і наділена повноваженнями контролю за виконанням бюджету. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців міста Жовті Води. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади міста Хмельницького.

Отже, оскільки фінансування спірної процедури закупівлі здійснювалось за рахунок коштів місцевого бюджету, а Жовтоводська міська рада зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, то суд дійшов висновку про те, що Жовтоводська міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів місцевого бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21.

Прокурор визначив третіми особами, які не заявляють самостійних вимог - Східний офіс Держаудитслужби та Комунальне некомерційне підприємство "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021 та додаткові угоди №2 від 10.09.2021, №3 від 14.09.2021 №4 від 06.10.2021, №5 від 28.10.2021 №6 від 08.11.2021 були укладені між Комунальним некомерційним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС».

Разом із тим у пунктах 61, 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018р. у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) зазначено, що в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину.

Згідно з частинами 1, 2 статті 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тобто, Прокуратура під час підготовчого провадження не заявила клопотання до суду про залучення до участі у справі співвідповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради.

Перед вирішенням питання щодо наявності чи відсутності процесуальних підстав надавати правову оцінку доводам учасників процесу щодо застосування положень Закону України "Про публічні закупівлі" та інших норм матеріального права, судом передусім відзначається, що відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частинами 1, 3, 4 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, на стадії розгляду справи по суті, лише 21.05.2024р. до суду надійшло клопотання від Прокуратури про повернення до стадії підготовчого провадження з метою визначення належного складу сторін у справі.

Крім того, у пункті 51 постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18 визначено, що нормами процесуального закону (ст.48 ГПК України) визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті.

Відтак, з`ясуванню обставин обґрунтованості/необґрунтованості позову про визнання правочину недійсним має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).

З огляду на наведене, суд не вбачає процесуальних підстав надавати правову оцінку доводам учасників процесу щодо застосування положень Закону України "Про публічні закупівлі" та інших норм матеріального права, оскільки їх врахування має істотне значення виключно в аспекті встановлення факту відповідності/невідповідності оспорюваних правочинів чинному цивільному законодавству, зазначені вище мотиви відмови в задоволенні позову про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 10.09.2021, № 3 від 14.09.2021, № 4 від 06.10.2021, № 5 від 28.10.2021, № 6 від 08.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, (з підстав неналежного складу відповідачів у справі) виключають необхідність її передчасного дослідження на предмет відповідності чинному законодавству.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 зроблений висновок про те, що: 1) вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав; 2) якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, оскільки твердження прокурора щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 10.09.2021, № 3 від 14.09.2021, № 4 від 06.10.2021, № 5 від 28.10.2021, № 6 від 08.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, пред`явлених лише до однієї зі сторін оспорюваного правочину (Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"), не відповідає викладеним вказаним вище у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 висновкам, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині визнання недійсними додаткових угод № 2 від 10.09.2021, № 3 від 14.09.2021, № 4 від 06.10.2021, № 5 від 28.10.2021, № 6 від 08.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021, зважаючи при цьому на відсутність поданого на розгляд суду на стадії підготовчого засідання клопотання про залучення до участі в справі співвідповідачем Комунальне некомерційне підприємство "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради.

Однак, зважаючи на те, що позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 10.09.2021, № 3 від 14.09.2021, № 4 від 06.10.2021, № 5 від 28.10.2021 та № 6 від 08.11.2021, укладених між ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та КНП «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради, не підлягають задоволенню, позовна вимога про стягнення з ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" на користь Жовтоводської міської ради безпідставно перерахованих грошових коштів у розмірі 350 580,31грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу № 2273-102/21 від 11.03.2021 також не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Судовий збір покласти на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.06.2024р.

Суддя С.П. Панна