ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024м. ДніпроСправа № 904/6889/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8, ідентифікаційний код 00039002) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравіс-КР" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 17, приміщення 3, ідентифікаційний код 39627392) про стягнення 1 582,72 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна

СУТЬ СПОРУ:

За допомогою системи "Електронний суд" Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 29.12.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравіс-КР" 1 582,72 грн. заборгованості за договором оренди №09/14-659/7/21 нерухомого майна від 25.09.2020.

Також позивач просить стягнути з відповідача 2 684,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №09/14-659/7/21 нерухомого майна від 25.09.2020 щодо своєчасного та повного відшкодування витрат на утримання об`єкту оренди загальною площею 155,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 13, за наступними рахунками-актами на відшкодування витрат по утриманню приміщення на загальну суму 3 698, 74 грн.:

- №35 від 26.10.2022 на суму 2 576,15 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 01.09.2022 по 26.09.2022;

- №35 від 16.11.2022 на суму 70,58 грн., як компенсація комунальних послу за водопостачання та водовідведення за період 21.09.2022 по 26.09.2022;

- №35-2 від 02.01.2023 на суму 225,86 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 30.08.2022 по 20.09.2022;

- №35-1 від 02.01.2023 на суму 376,41 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 27.07.2022 по 29.08.2022;

- №35 від 05.06.2023 на суму 479, 74 грн., яка включає: - 223,88 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 20.01.2021 по 15.02.2021; - 255,86 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 18.03.2021 по 16.04.2021.

Відповідачем по рахунку-акту № 35 від 26.10.2022 частково сплачено 2 146, 02 грн.

Таким чином, неплаченою залишилась сума 1 582, 72 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6889/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/6889/23 відповідач повідомлявся належним чином.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/6889/23 направлялась за адресою відповідача, яка вказана в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.01.2024, повернулась до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2024, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бравіс-КР" (далі - відповідач, орендар) укладено договір оренди № 09/14-659/7/21 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 155,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 13 (далі - об`єкт оренди).

Відповідно до пункту 2.2 договору оренди об`єкт оренди повинен бути переданим орендодавцем та прийнятим орендарем в 10 денний календарний строк з моменту виконання орендарем пункту 4.6 договору оренди, тобто з моменту сплати гарантійного платежу.

Факт передачі Об`єкту оренди підтверджується Актом приймання передачі об`єкту оренди, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Героїв АТО, 13, який складений та підписаний повноважними представниками позивача та відповідача 01.10.2020.

Відповідно до пункту 2.3 договору оренди об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання Акту приймання передачі Об`єкту оренди.

Відповідно до підпункту 5.3.2 пункту 5.3 договору оренди відповідач, як орендар, зобов`язується своєчасно здійснювати орендні та інші платежі за договором.

Відповідно до пункту 4.2 договору відповідач повинен щомісячно сплачувати оренду плату, в розмірі, передбаченому пунктом 4.1 договору оренди та відшкодовувати орендодавцю, яким є позивач, фактичні витрати, пов`язані з утриманням об`єкту оренди та прибудинкової території (крім того ПДВ).

Згідно з підпункту 4.2.2 договору орендар на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5 банківських днів з дня їх направлення орендодавцем в електронній формі, відшкодовує фактичні витрати орендодавця за комунальними послугами та іншими послугами, пов`язаними з утриманням об`єкту оренди і прибудинкової території, а саме: - Активна Електроенергія відповідно до показників приладу обліку (лічильника); - Водопостачання та водовідведення відповідно до показників приладу обліку (лічильника).

02 вересня 2022 року об`єкт оренди було реалізовано на електронному аукціоні, що підтверджується Протоколом електронного аукціону №rld001-ua-428. Переможцем електронного аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Бравіс-КР". Отже, правовідносини оренди, які були встановлені договором оренди було припинено, і 26.09.2022 між позивачем та відповідачем було підписано Акт приймання передачі (повернення з оренди) об`єкту оренди, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Героїв АТО.

В той же час, за відповідачем обліковується непогашена заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання об`єкту оренди, за наступними рахунками-актами на відшкодування витрат по утриманню приміщення, які були направлені на адресу електронної пошти , на загальну суму 3 698, 74 грн., а саме:

- №35 від 26.10.2022 на суму 2 576,15 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 01.09.2022 по 26.09.2022;

- №35 від 16.11.2022 на суму 70,58 грн., як компенсація комунальних послу за водопостачання та водовідведення за період 21.09.2022 по 26.09.2022;

- №35-2 від 02.01.2023 на суму 225,86 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 30.08.2022 по 20.09.2022;

- №35-1 від 02.01.2023 на суму 376,41 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 27.07.2022 по 29.08.2022;

- №35 від 05.06.2023 на суму 479, 74 грн., яка включає: - 223,88 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 20.01.2021 по 15.02.2021; - 255,86 грн., як компенсація комунальних послу за електроенергію спожиту за період 18.03.2021 по 16.04.2021.

Відповідачем по рахунку-акту № 35 від 26.10.2022 частково сплачено 2 146, 02 грн.

Таким чином, неплаченою залишилась сума 1 582, 72 грн., що є причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини укладення договору, строк дії договору, строки оренди, вартість оренди за договором, умови оплати, наявність прострочення оплати комунальних послуг.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів її оплати суду не надав.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем, в частині своєчасного відшкодування комунальних послуг у сумі 1 582,72 грн., передбачених умовами договору, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 582,72 грн. заборгованості з відшкодування комунальних послуг визнається судом та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Ціна позову становить 1 582,72 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2 147,20 грн. (2 684,00х08).

Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №245646 від 15.09.2023.

Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 536,80 грн. (2 684,00 грн. 2 147,20 грн.), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Оскільки на час ухвалення рішення у справі клопотання особи, яка сплатила судовий збір, не подано, господарський суд при ухваленні рішення не вирішує питання про повернення судового збору з Державного бюджету.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом повністю, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 147,20 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравіс-КР" про стягнення 1 582,72 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бравіс-КР" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 17, приміщення 3, ідентифікаційний код 39627392) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8, ідентифікаційний код 00039002) 1 582,72 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна та витрати по сплату судового збору у сумі 2 147,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв