ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"04" червня 2024 р. Справа № 916/5276/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши заяву (вх. суду № 2-880/24 від 27.05.2024) Фермерського господарства "Алтин" про ухвалення додаткового рішення, у справі
про стягнення 625226,99 грн.
За участю представників сторін:
від позивача - не з`явився;
від відповідачів - не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.05.2024 (судді Нікітенко С.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

27 травня 2024 року до Господарського суду Одеської області від Фермерського господарства "Алтин" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №2-880/24) у справі № 916/5276/23, в якому заявник просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Міні-Агро-Тех» на користь ФГ «Алтин» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 30756,80 грн.

Ухвалою суду від 28.05.2024 заяву Фермерського господарства "Алтин" про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 2-880/24 від 27.05.2024) призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.06.2024 о 12:50 год., із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка учасників справи у судове засідання визнається судом не обов`язковою).

Представники сторін у судове засідання 04.06.2024 не з`явились, належним чином повідомлялись судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 03.06.2024, не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення заяви, суд вважає, що заява Фермерського господарства "Алтин" про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/5276/23 може бути розглянута без участі представників сторін.

У судовому засіданні 04.06.2024 після повернення з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання та ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до частин 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті спору є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не дотримав вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України та разом з поданням до господарського суду відзиву на позовну заяву чи інших заяв по суті справи не надав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, суд звертає увагу, що застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Зі змісту ч. 2 ст. 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.04.2021 у справі №905/716/20, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Факт надання відповідачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наступними доказами:

- договором про надання правової допомоги № 05-04/1/2024 від 05.04.2024;

- додатковою угодою № 1 від 05.04.2024 до договору про надання правової допомоги №05-04/1/2024 від 05.04.2024;

- актом № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 22.05.2024;

- звітом з детальним описом робіт (наданих послуг) від 22.05.2024;

- платіжними інструкціями № 406 від 08.04.2024, № 408 від 30.04.2024, № 412 від 23.05.2024;

- ордером серії ВН № 1352186 від 07.04.2024.

Судом встановлено, що 05.04.2024 між адвокатом Апексімовим Ігорем Сергійовичем (адвокат) і Фермерським господарством "Алтин" (клієнт) був укладений Договір про надання правової допомоги № 05-04/1/2024 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого, адвокат зобов`язується надати правову (правничу) допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

Адвокат приймає на себе обов`язки надання Клієнту правової допомоги з питання захисту його прав, свобод та інтересів в судах всіх інстанцій, а також в державних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, організаціях та установах всіх форм власності у господарській справі № 916/5276/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міні-Агро-Тех» до Фермерського господарства «Алтин» про стягнення 625226,99 грн (п. 1.2. Договору).

05 квітня 2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, згідно п. 1 якої, надана правова допомога обчислюється Адвокатом у годинах. Одна година наданої Адвокатом правової допомоги Клієнту коштує 1000 (одна тисяча) гривень. Якщо за результатом розгляду судом господарської справи № 916/5276/23 буде стягнено суму меншу за 625226,99 грн, Клієнт сплачує Адвокату гонорар успіху у розмірі 3 (три) відсотки від не стягнутої суми коштів.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди, порядок оплати гонорару: оплата гонорару Адвоката здійснюється Клієнтом трьома частинами: перша частина гонорару Адвоката (аванс) у розмірі 10000 (десять тисяч) грн сплачується протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення договору; друга частина гонорару Адвоката сплачується протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги; третя частина гонорару Адвоката у розмірі гонорару успіху сплачується протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/5276/23.

Клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо) (п. 2.2. Додаткової угоди).

22 травня 2024 року між адвокатом Апексімовим Ігорем Сергійовичем (адвокат) і Фермерським господарством "Алтин" (клієнт) був укладений АКТ № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором № 05-04/1/2024 від 05.04.2024, про те, що Адвокат здав, а Клієнт прийняв наступні послуги, які визначені у Договорі:

1. Попередня консультацію клієнта, вивчення судової практики, підготовка правової позиції у справі (3 год.) 3000 грн;

2. Ознайомлення з матеріалами справи у суді (1 год.) 1000 грн;

3. Написання та подання клопотання про допит свідка, витребування доказів та залучення третьої особи (2 год.) 2000 грн;

4. Написання та подання додаткових письмових пояснень (3,5 год.) 3500 грн;

5. Участь у судових засіданнях (2,5 год.) 2500 грн.

Сторони узгодили, що вищезазначена правова допомога вважається наданою та прийнятою Клієнтом.

Клієнтом сплачено Адвокату аванс гонорару у розмірі 10000 грн, підлягає сплаті:

- друга частина гонорару у розмірі 2000 грн. протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання даного акту;

- третя частина гонорару - гонорар успіху у розмірі 18756,80 грн протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/5276/23.

Таким чином, загальна сума понесених відповідачем витрат на правову допомогу складає 30756,80 грн.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження обставин щодо понесення судових витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне або майбутнє здійснення таких витрат учасником справи.

Крім того, проаналізувавши зміст актів наданих обсягів правової допомоги, з урахуванням критерію реальності, дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат, а витрати відповідача на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 30756,80 грн, з урахуванням їх розумності, є необґрунтованими.

Так, під час розгляду справи в Господарському суді Одеської області, суд вважає безпідставним включенням до переліку послуг з правової допомоги адвоката, визначених у Акті № 1 від 22.05.2024, а саме: попередня консультацію клієнта, вивчення судової практики, підготовка правової позиції у справі (3 год) 3000 грн; ознайомлення з матеріалами справи у суді (1 год) 1000 грн; написання та подання клопотання про допит свідка, витребування доказів та залучення третьої особи (2 год) 2000 грн; написання та подання додаткових письмових пояснень (3,5 год) 3500 грн, з огляду на те, що у підготовчому засіданні 16.04.2024 суд протокольною ухвалою залишив без розгляду заяву відповідача (вх. №15341/24 від 15.04.2024) в частині щодо допиту свідків. Також протокольною ухвалою суд відмовив відповідачу у задоволені заяви (вх. №15341/24 від 15.04.2024) в частині залучення до участі у справі третьої особи. Також протокольною ухвалою суд залишив без задоволення заяви відповідача (вх. №15341/24 від 15.04.2024) в частині витребування доказів у ТОВ "Міні-Агро-Тех" та витребування доказів у Манця Ю.Є.

Крім того, у судовому засіданні 14.05.2024 суд протокольною ухвалою залишив без розгляду додаткові пояснення відповідача (вх. № 18374/24 від 07.05.2024), оскільки відповідачем пропущено процесуальний строк на подання пояснень.

Суд також звертає увагу відповідача, що відповідачем не надано доказів стосовно наданих послуг зазначених адвокатом в п. 1 Акту, а саме "попередня консультацію клієнта, вивчення судової практики, підготовка правової позиції у справі" (3 год.) 3000 грн".

Таким чином, суд не приймає, як доказ та не досліджує його, оскільки адвокатом документально не підтверджено, що саме послуги, які зазначені в п. 1 Акту, були надані адвокатом.

Таким чином, виходячи із поданих відповідачем до суду заяв по суті справи, фактичного обсягу та часу представництва інтересів Фермерського господарства "Алтин", наданого обсягу відповідачу правової допомоги адвокатом Апексімовим Ігорем Сергійовичем, суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності витрат, вважає за необхідне зменшити заявлений відповідачем до стягнення розмір судових витрат за надану адвокатом правничу допомогу згідно Акту № 1 - до 2500,00 грн, а саме лише за участь у судових засіданнях.

Крім того, відповідно п. 1.2. Додаткової угоди, якщо за результатом розгляду судом господарської справи № 916/5276/23 буде стягнено суму меншу за 625226,99 грн, клієнт сплачує Адвокату гонорар успіху у розмірі 3 (три) відсотки від не стягнутої суми коштів.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.05.2024 (судді Нікітенко С.В.) у задоволенні позову про стягнення 625226,99 грн відмовлено повністю.

З врахуванням вищезазначеного, відповідно п. 1.2. Додаткової угоди, суд доходить висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 18756,80 грн гонорар успіху (3% від нестягнутої суми).

Таким чином, виходячи із фактичного обсягу та часу представництва інтересів Фермерського господарства "Алтин", наданого обсягу відповідачу правової допомоги адвокатом Апексімовим І.С., суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності витрат, вважає обґрунтованими витрати відповідача за надану правничу допомогу згідно Акту №1 від 22.05.2024 у розмірі 2500,00 грн та гонорар успіху у розмірі 18756,80 грн.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту надання йому правничої допомоги та факту необхідності оплатити у майбутньому ці послуги в розмірі 21256,80 грн.

В іншій частині вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення стосовно стягнення з позивача 9500,00 грн - заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Проаналізувавши надані відповідачем докази в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем доведено та документально підтверджено понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі в розмірі 21256,80 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства "Алтин" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міні-Агро-Тех" (08120, Київська обл., Бучанський р-н, село Бузова, вул. Садовського, буд. 2; ) на користь Фермерського господарства "Алтин" (67200, Одеська обл., Березівський р-н, смт. Іванівка, Адмірала Кузьміна, 11; ) 21256,80 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 10 червня 2024 року.

Суддя Нікітенко С.В.