ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

04.06.2024 Справа № 917/709/24

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ, с. Піски, Полтавський район, Полтавська область, 37233 про забезпечення позову по справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ", с. Піски, Полтавський район, Полтавська область, 37233

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини", с. Піски, Полтавський район, Полтавська область, 37233

про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини" про стягнення 1 425 188,10 грн - заборгованості та 295 658,20 грн - пені за Договором № 29-05/2023 від 29.05.2023.

Ухвалою суду від 16.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі 04.07.2024.

31.05.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" про забезпечення позову, в якій останній просить суд накласти арешт на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини", а саме на нерухоме майно:

- нежитлова будівля (зерносховище на 200 т. "5", зерносховище на 500 т. "6", критий тік "9") за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Яремівщина, вулиця Шкільна, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26;

- нежитлова будівля за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с. Засулля, вул. Харківська, 11 а, реєстраційний номер майна 2667359.

Обґрунтовуючи подану заяву Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини" тривалий час ухиляється від виконання зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу №29-05/2023 від 29.05.2023 року, тому Позивач вважає, що існує обґрунтоване припущення про вчинення відповідачем недобросовісних дій по відношенню до позивача, які в подальшому ускладнять виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Так, позивачу стало відомо, що станом на день подання заяви про забезпечення позову особа, яка діє від імені Відповідача (директор ТОВ "Фрукти Полтавщини" Володимир Лужанський) пропонує до продажу об`єкти нерухомості, які належать Відповідачу на праві власності. Це підтверджується паперовою копією електронного доказу, огляду сайту оголошень OLX.UA від 30.05.2024 року (фотознімки екрану з відображенням змісту оголошень про пропонування до продажу об`єктів нерухомості). До заяви додані відомості з Державного реєстру речових прав, датою станом на 23.04.2024, що підтверджує належність ТОВ "Фрукти Полтавщини" права власності на вказану нерухомість.

При розгляді даної заяви судом враховано наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту на кошти відповідача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідків повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, у вигляді арешту грошових коштів або майна відповідача з урахуванням, зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, підставами для вжиття судом заходів забезпечення позову є імовірність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, окрім цього, для вжиття заходів забезпечення позову суду необхідно встановити необхідність застосування таких заходів виходячи з принципів розумності, обґрунтованості і адекватності, крім цього, суд повинен встановити зв`язок між наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Предметом позовних вимог у справі 917/709/24 є стягнення боргу за Договором №29-05/2023 від 29.05.2023 року, а саме 1 425 188,10 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 295 658,20 грн - пені.

Позивач вважає, що фактичний продаж об`єктів нерухомого майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини", зумовить неможливість стягнення за рахунок цього майна заборгованості в разі задоволення судом позовних вимог.

Враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що обраний позивачем захід, який спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

З урахуванням фактичних обставин справи, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу та враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Згідно статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

В даному випадку, з огляду на характер спірних правовідносин, предмет заявлених заявником (позивач) позовних вимог та обраний заявником (позивач) вид забезпечення позову, суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" про вжиття заходів забезпечення позову (вхід. № 7721 від 31.05.2024) задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини", а саме на нерухоме майно:

- нежитлова будівля (зерносховище на 200 т. "5", зерносховище на 500 т. "6", критий тік "9") за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Яремівщина, вулиця Шкільна, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26;

- нежитлова будівля за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с. Засулля, вул. Харківська, 11 а, реєстраційний номер майна 2667359.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" (с. Піски, Миргородський район, Полтавська область, 37233, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрукти Полтавщини" (с. Піски, Полтавський район, Полтавська область,37233, ).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" зі строком пред`явлення до виконання до 05.06.2027 і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до частини 8 статті 140 та статті 255 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підписана 04.06.2024.

Суддя Погрібна С.В.