ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024м. ДніпроСправа № 904/544/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія", Дніпропетровська область, м. Кам`янське

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія", Дніпропетровська область, м. Кам`янське

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кам`янська міська рада, Дніпропетровська область, м. Кам`янське

про визнання договорів недійсними.

Представники:

від позивача: Жорніченко Д.В., адвокат;

від відповідача-1: Олійник Н.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: Жежель С.С., представник;

від третьої особи: Тарасюк О.Л., представник.

ПРОЦЕДУРА:

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія" (далі - відповідач-2) про визнання договорів недійсними, а саме:

1. Договору про переведення боргу № 23-ПБ-6500 від 12.10.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія" та Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія".

2. Договору про переведення боргу № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія" та Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія".

09.02.2024 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кам`янську міську раду та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2024 о 11:20 год.

22.02.2024 від представника відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2024 у задоволенні заяви представника відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

22.02.2024 від представника відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшла заява, у якій просить відкласти судове засідання призначене на 27.02.2024 на іншу дату та проводити наступне судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

26.02.2024 від представника відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшов до суду відзив на позовну заяву.

26.02.2024 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

27.02.2024 на електрону пошту суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

27.02.2024 представник третьої особи через систему "Електронний суд" направив до суду пояснення по даній справі.

У призначене підготовче судове засідання представники відповідачів 1 та 2 не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2024 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 27.03.2024 о 11:00 год., задоволено клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні 27.03.2024 в режимі відеоконференції.

29.02.2024 від відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшло заперечення на клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

05.03.2024 від відповідача-2 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву.

07.03.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив.

18.03.2024 від відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшло заперечення на відповідь на відзив.

21.03.2024 від відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на пояснення третьої особи.

25.03.2024 від відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення.

26.03.2024 від відповідача-1 через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на пояснення третьої особи.

27.03.2024 від третьої особи через систему "Електронний суд" надійшли пояснення щодо позову або відзиву.

У призначене підготовче судове засідання 27.03.2024 представник відповідача-2 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2024 клопотання позивача - Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про долучення доказів до матеріалів справи задоволено, копії Висновку фахівця, а також копії листів Позивача від 02.10.2023 №00-01/0510 та від 06.10.2023 №00-01/0538 прийнято до розгляду та долучено їх до матеріалів справи №904/544/24. В задоволенні заяви відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про залишення без розгляду клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.04.2024 о 11:30 год.

15.04.2024 від відповідача-1 через систему "Електронний суд" до суду надійшли пояснення по справі.

У призначене судове засідання 17.04.2024 представник відповідача-2 не з`явився.

У судовому засіданні 17.04.2024 судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово присутнього представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 08 травня 2024 року о 12:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції, за участю представника відповідача-1.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 08.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» просить на підставі ст. 233 ЦК України визнати недійсними договори про переведення боргу від 12.10.2023 №23-ПБ-6500 та від 12.10.2023 №23-ПБ-6501, укладені між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Кам`янська теплогенеруюча компанія» та КП «Кам`янська теплопостачальна компанія».

КП «Кам`янська теплопостачальна компанія» вважає, що укладення вищезазначених договорів переведення боргу було здійснено під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах. Отже, спірні договори мають бути визнані недійсними на підставі ст. 233 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача-1

ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не визнає позовні вимоги у повному обсязі, вважає позов необґрунтованим та виражає незгоду проти обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги і повністю їх заперечує.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 не заперечує проти позову про визнання недійсним Договір про переведення боргу № 23-ПБ-6500 від 12.10.2023, укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янська теплогенеруюча компанія» (), Комунальним підприємством Кам`янськоі міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» () та визнання недійсним Договір про переведення боргу № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023, укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» (), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янська теплогенеруюча компанія» (), Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» ().

Додатково долучив до матеріалів справи лист №93 від 06.10.23 року з доказами надсилання зазначеного листа Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» (Відповідач 1) в підтвердження намірів щодо погашення Відповідачем-2 існуючої заборгованість до укладання оспорюваних Договорів.

Позиція третьої особи

Третя особа зазначила про неодноразове звернення Позивача до Відповідача-1 засобами електронного зв`язку (листами), щодо укладання договору постачання природного газу на опалювальний сезон 2023/2024 років, посилається на електронну адресу: (О. Кононенко), та зауважує, що саме цю переписку слід розглядати, як вагомий доказ щодо звернення Позивач до Відповідача-1 щодо укладання договору постачання природного газу.

Також, Третя особа зазначає, що Відповідач-1 листом від 05.10.2023 №125/3/2-8693, висунув Позивачу вимогу щодо укладання договорів переведення боргу, та зазначає, що Позивач опинився в залежності від монопольного становища Відповідача-1, який на його думку ухилявся від укладання договорів на постачання природного газу, а відповідно спірні договори переведення боргу були підписані позивачем з метою захисту прав споживачів та своєчасного початку опалювального сезону на вкрай невигідних для нього умовах.

Третьою особою у поясненнях зазначається, що Позивач не являється правонаступником зобов`язань Відповідача-2.

Третя особа у поясненнях окремо акцентує увагу на те, що вона не давала згоди на укладання спірних договорів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.10.2023 року відповідач-1 - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ", як кредитор, відповідач-2 - ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ", як первісний боржник, та позивач - КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО КАМГЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" в особі директора Буніча Олександра Федоровича, що діє на підставі статуту, як новий боржник, уклали, на підставі статей 520-523 Цивільного кодексу України, договори № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 про переведення боргу (далі - спірні договори), за умовами п. 1.1. статті 1 "Предмет договору" яких, за цим договором за згодою Кредитора Первісний боржник переводить на Нового боржника заборгованість, яка виникла у Первісного боржника перед Кредитором за Договором постачання природного газу від 04.10.2021 № 5604-НГТ-З та від 26.09.2022 р. № 8204-ПСО (ТКЕ)-З відповідно (далі - "Зобов`язання"), укладеним між Первісним боржником та Кредитором, а Новий боржник приймає на себе борг Первісного боржника у цьому зобов`язанні та замінює Первісного боржника у зобов`язанні. '

Відповідно до п. 2.1., п. 2.2. спірних договорів, сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 133 406 388,24 гривень та 148 383 453,30 гривень (відповідно). Сторони погодилися, що вказана в пункті 2.1. Договору сума боргу може бути змінена на підставі відповідної угоди за взаємною згодою сторін.

Згідно п.п. 3.2, 3.3. спірних договорів Новий боржник зобов`язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у пункті 2.1 статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором постачання природного газу від 04.10.2021 № 5604-НГТ-З та від 26.09.2022 р. № 8204-ПСО (ТКЕ)-З (відповідно); Первісний боржник зобов`язується протягом двох робочих днів з моменту набрання чинності цим договором передати новому боржнику всі документи, що стосуються предмету цього договору;

У п. 6.1. спірного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Укладенню спірних договорів передували наступні обставини.

08.09.2020 Територіальна громада міста Кам`янське Дніпропетровської області, в особі ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (позивач) КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (Концесієдавець) та ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" (Концесіонер, відповідач-2) уклали концесійний договір.

Відповідно до п. 2.1. Концесійного договору Об`єктом концесії є лівобережна котельна по вул. Індустріальна, 2, котельня по вул. Колеусівська, 26, котельня по вул. Дальня, 22а, котельня по вул. Алтайська, 32а з теплотрасами, тепломережами та тепловими пунктами.

04.10.2021 між ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДІНГ" (постачальник, відповідач-1) та відповідачем-2 - ТОВ "КАМ`ЯМСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ", як покупцем, укладено договір постачання природного газу № 5604-НГТ-З.

26.09.2021 між відповідачем-1 - ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДІНГ", як постачальником, та відповідачем:2 - ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ", як покупцем, укладено договір постачання природного газу № 8204-ПСО (ТКЕ)-З.

Згідно Акту звіряння розрахунків станом на 31.08.2023 року між відповідачем-1 ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" "НАФТОГАЗ ТРЕЙДІНГ" та відповідачем-2 ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" заборгованість ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" по договору № 5604-НГТ-З від 04.10.2021 складає 133 406 388,24 грн., по договору № 8204-ПСО (ТКЕ)-З від 26.09.2022 складає 148 383 453,30 грн., загальна сума заборгованості 281 789 841,54 грн.

Рішенням КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ від 24.02.2023 № 835-З0/VIII погоджено дострокове припинення дії Концесійного договору, укладеного 08.09.2020 року шляхом його розірвання; повернути об`єкт концесії лівобережна котельня по вул. Індустріальна, 2, котельня по вул. Колеусівська, 26, котельня по вул. Дальня, 22а, котельня по вул. Алтайська, 32а з теплотрасами, тепломережами та тепловими пунктами, який переданий у концесію ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" до Кам`янської міської територіальної громади; визначено балансоутримувачем Об`єкта концесії КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", утворено комісію з приймання-передачі Об`єкта концесії, якій здійснити заходи щодо приймання-передачі Об`єкта концесії після проведення обстеження Об`єкта концесії.

ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" підготувало Розподільчий баланс (від 28.03.2023 р. № 61) та Передавальний баланс (від 28.03.2023 р. № 62).

Згідно Додаткової угоди № 1 від 06.04.2023 р. до Концесійного договору від 08.09.2020 року вважати розірваним за згодою сторін Концесійний договір від 08.09.2020 року; на виконання п. 8.5. та п. 8.6. "Порядок передачі та повернення об`єкта концесії" Концесійного договору від 08.09.2020 року Концесіонеру, з урахуванням діючих нормативно-правових актів, необхідно повернути Концесієдавцю Об`єкт концесії в належному технічному стані; повернення Об`єкта концесії здійснити у 30-денний строк після закінчення (припинення) дії Концесійного договору і оформити актом приймання-передачі майна, майнових і немайнових прав та обов`язків.

Відповідно до акту приймання-передачі Об`єкта концесії прийнято Об`єкт концесії - лівобережна котельня по вул. Індустріальна, 2, котельня по вул. Колеусівська, 26, котельня по вул. Дальня, 22а, котельня по вул. Алтайська, 32а з теплотрасами, тепломережами та тепловими пунктами у комунальну власність Кам`янської міської територіальної громади та передати на баланс КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

Рішенням ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТА КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ від 26.10.2023 року № 509 "Про початок опалювального сезону 2023-2024 років" встановлено: комунальним підприємствам Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" та "Центральні мережі", Акціонерному товариству "Дніпровська теплоелектроцентраль", Приватному підприємству "КОМПАНІЯ МАСТЕРОК" - розпочати опалювальний сезон 2023-2024 років з 01 листопада 2023 року або коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче; подачу теплоносія на заклади освіти, охорони здоров`я та об`єкти соціальної сфери здійснювати за письмовими заявками відповідних закладів до теплопостачальних підприємств.

З метою надання послуг з постачання теплової енергії усім категоріям споживачів у місті Кам`янське, для забезпечення опалювального сезону у 2023-2024 роках, виробництва, постачання та транспортування теплової енергії, з використанням природного газу в якості сировини, 28.08.2023 позивач звернувся до відповідача-1 засобами електронного поштового зв`язку на електронну пошту з листом вих. № 00-01/0445 "Про укладення договору", в якому з метою забезпечення централізованого опалення міста в опалювальний період 2023-2024 року, просив розглянути питання укладення договору на постачання природного газу.

У відповідь був отриманий електронний лист з повідомленням, проектом Договору постачання на період з 1 вересня 2023 по 15 квітня 2024 року, переліком необхідних документів та виконання кроків для прискореного укладання договору постачання, обсяги постачання.

31.08.2023 позивач звернувся до відповідача-1 засобами електронного поштового зв`язку на електронну пошту з листом вих. № 00-01/0450 "Про укладення договору постачання природного газу", в якому було вказано, що позивача визначено виконавцем послуг з централізованого опалення житлових будинків міста, згідно рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 165 від 19.06.2018 та проханням укласти договір постачання природного газу на опалювальний сезон 2023/2024 р.р.

13.09.2023 позивач звернувся до відповідача-1 засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ ТРЕЙДІНГ" з листом від 07.09.2023 вих. № 00-01/0470 "Про надання документів", в якому позивач звертається з проханням укласти договір постачання природного газу на опалювальний сезон 2023/2024 р.р., надає помісячний фіксований обсяг природного газу на відповідний період та додає документи, необхідні для укладення договору.

22.09.2023 позивач звернувся до відповідача-1 засобами електронного поштового зв`язку на електронні пошти , , , , з листом від 22.09.2023 вих. № 00-01/0490 "Про укладення договору постачання природного газу", в якому позивач просив розглянути наданий пакет Документів, підписати проект договору на постачання природного газу на опалювальний сезон 2023/2024 р.р. та повідомити письмово про результати розгляду листа.

25.09.2023 позивач звернувся до відповідача-1 засобами електронного поштового зв`язку на електронні пошти , , , , та засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ ТРЕИДІНГ" з листом від 25.09.2023 вих. № 00-01/0495 "Про надання інформації" відповідно до якого позивач для недопущення зриву опалювального сезону 2023-2024 р.р. у воєнний час, забезпечення дотримання загальносуспільних інтересів, підтримання належного рівня безпеки та своєчасності надання послуг з постачання теплової енергії мешканцям міста Кам`янське, просив підписати направлений проект договору та повернути один примірник підписаного договору на адресу підприємства.

29.09.2023 Третя особа - КАМ`ЯНСЬКА МІСЬКА РАДА ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ звернулась до відповідача-1 засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ ТРЕИДІНГ" з листом від 29.09.2023 вих. № 2вих-17/265 "Про укладення договору постачання природного газу", відповідно до якого з метою недопущення зриву своєчасного початку опалювального періоду 2023-2024 р.р. просила сприяти у вирішенні питання щодо укладення договору постачання природного газу з КП КМР "КАМ`ЯНСЬКА ТПК".

02.10.2023 позивач звернувся до відповідача-1 засобами електронного поштового зв`язку на електронні пошти , , , , та засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ ТРЕИДІНГ" з листом вих. № 00-01/0510 "Про повторне надання документів" відповідно до якого позивач повторно надав заповнений і підписаний проект договору на постачання природного газу та пакет документів за переліком ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ ТРЕИДІНГ", додатково надані документи про передачу майна на баланс КП КМР "КАМ`ЯНСЬКА ТПК", просив підписати проект договору на постачання природного газу на опалювальний сезон 2023/2024 р.р.

Відповідач-1 у листі №125/3/2-8693 від 05.10.2023 "Щодо договору переведення боргу" зазначив наступне:

"Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Товариство) розглянуло лист Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (далі - КП КМП "Кам`янська ТПК") від 25.09.2023 № 00-01/0495 щодо укладення договору постачання природного газу на опалювальний сезон 2023- 2024 рр. та повідомляє.

Згідно з наданою довідкою Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради КП КМП "Кам`янська ТПК" передано у господарське відання котельні за адресами: вул, Дальна,22-А, вул. Євгена Мельнікова,32-А, вул.Колеусівська, 26, вул.Індустріальна, 2 які у вересні 2020 було передано Кам`янською міською радою в управління ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" згідно з договором концесії від 08.09.2020.

Між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" укладено договори постачання природного газу від 04.10.2021 №5604-НГТ-3 та від 26.09.2022 №8204-ПСО(ТКЕ)-3 для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води різним категоріям споживачів.

ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" має заборгованість перед Товариством за спожитий природний газ за вищезазначеними договорами постачання, яка станом на 04.10.2023 складає 281 789 841,54 грн.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон), у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Таким чином, на виконання зазначеної норми Закону необхідно укласти між Товариством як кредитором, КП КМП "Кам`янська ТПК" як новим боржником, та ТОВ "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" як первісним боржником, договори про переведення боргу за договорами постачання природного газу від 04.10.2021 №5604-НГТ-3 та від 26.09.2022 №8204-ПСО(ТКЕ)-3. Перелік документів та проект договору про переведення боргу направлено на електронні адреси , .".

12.10.2023 року між відповідачем-1, як кредитором, відповідачем-2 - як первісним боржником, та позивач як новим боржником були укладені договори № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 про переведення боргу

Договір на постачання природного газу №6503-ТКЕ(23)-4/00-01/0314 між позивачем та відповідачем-1 був укладений 16.10.2023.

Листом за вих. №00-01/0556 від 16.10.2023 позивач повідомив відповідача-2 про те, що він прийняв його кредиторську заборгованість в сумі 281 789 841,54 грн. та просив в найкоротший термін підготувати документи по передачі дебіторської заборгованості.

Відповідач-2 листом вих. №2/01 від 18.10.2023 відмовився передавати йому дебіторську заборгованість, оскільки положення ч.З ст.22 Закону України "Про теплопостачання" не встановлюють правонаступництва суб`єкта господарювання на право вимоги за дебіторською заборгованістю, що виникла у суб`єкта господарювання, який раніше використовував майно для виробництва теплової енергії.

Третя особа погоджується з позицією позивача та стверджує, що КАМ`ЯНСЬКА МІСЬКА РАДА ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, згоди на укладення спірних договорів не давала.

Відповідно до п. 4.1. Статуту позивача КП КМР "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" підприємство для здійснення господарської діяльності, наділяється майном, яке є комунальною власністю і належить Кам`янськш міській територіальній громаді. Комунальне майно закріплюється за підприємством на праві господарського відання (статутний капітал).

Пунктом 4.7. Статуту визначено, що Статутний капітал Підприємства сформовано за рахунок грошових внесків та становить 136 560 000,00 гривень.

Позивач зазначив, що сума переведеного боргу за договорами № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023 року між сторонами справи перевищує 25 відсотків вартості активів позивача, то вчинення такого правочину потребувало отримання рішення власника та засновника підприємства про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, до сфери управління якого належить позивач, а саме - КАМ`ЯНСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, однак такого рішення остання не давала. Враховуючи наведене, спірні договори № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023 року про переведення боргу в розмірі 281 789 841,54 грн. укладені без згоди власника позивача - КАМ`ЯМСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, тому вважається таким, що укладений директором КП КМР "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" із перевищенням повноважень, що відповідно до положень ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК" України є підставною для визнання його недійсним

У зв`язку з викладеним, Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За вимогами ст. 203 Цивільного кодексу України:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), Правочін, який зчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому приписи вказаної етапі ДК кореспондуються з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Спірні договори викладені у формі єдиного документа та підписані керівниками підприємств, тобто у формі встановленій діючим законодавством.

Проте мало місце порушення порядку, встановленого ч. 3 ст. 73-2, ч.ч. 1, 10 ст. 78 Господарського кодексу України України щодо його погодження власником позивача - Кам`янською міською радою Дніпропетровської області.

Позивач є комунальним унітарним підприємством, створеним одним засновником (ст. 63 ГК України), що відображено в Статуті КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія».

Відповідно до п. 4.1. Статуту позивача КП КМР "КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" підприємство для здійснення господарської діяльності, наділяється майном, яке є комунальною власністю і належить Кам`янськш міській територіальній громаді. Комунальне майно закріплюється за підприємством на праві господарського відання (статутний капітал).

Особливості господарської діяльності, правовий режим майна комерційного комунального підприємства та порядок розпорядження ним врегульовані положеннями Господарського кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 78 ГК України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

Враховуючи положення абзацу першого частини десятої статті 78 ГК України щодо особливостей господарської діяльності комунальних унітарних підприємств, зокрема, відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, нормами ГК України визначено регулювання діяльності комунальних комерційних підприємств аналогічно до діяльності державних комерційних підприємств, без наділення вказаних суб`єктів повною самостійною відповідальністю у відносинах з третіми особами.

Частинами 1, 10 статті 78 ГК України передбачено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом. .

Згідно з ч. 9 ст. 73 Господарського кодексу України, державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства.

Отже до діяльності комунальних унітарних підприємств мають застосовуватись вимоги ст. 73 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.73-2 ГК України, яка регулює значні господарські зобов`язання державного унітарного підприємства, передбачено, що рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить більше 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Пунктом 4.7. Статуту визначено, що Статутний капітал Підприємства сформовано за рахунок грошових внесків та становить 136 560 000,00 гривень.

Сума переведеного боргу за договорами № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023 року між сторонами справи перевищує 25 відсотків вартості активів позивача, то вчинення такого правочину потребувало отримання рішення власника та засновника підприємства про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, до сфери управління якого належить позивач, а саме - КАМ`ЯНСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, однак такого рішення остання не давала. Враховуючи наведене, спірні договори № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023 року про переведення боргу в розмірі 281 789 841,54 грн. укладені без згоди власника позивача - КАМ`ЯМСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, тому вважається таким, що укладений директором КП КМР «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» із перевищенням повноважень, що відповідно до положень ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК" України є підставною для визнання його недійсним. Судом при розгляді справи необхідно врахувати позицію викладену в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020 року у справі №902/318/16.

Доказів надання Кам`янсюкою міською радою Дніпропетровської області згоди на укладення спірних договорів матеріали справи не містять.

Посилання відповідача-1 на лист Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 12.10.2023 № 308/23 є безпідставним.

Як зазначалось раніше, єдиним засновником КП КМП "Кам`янська ТПК" є Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, тоді як Департамент житлово-комунального господарства Кам`янської міської ради Дніпропетровської області є окремою юридичною особою, що має власний код ЄДРПОУ. Позивач не є юридичною особою, що підпорядкована Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янської міської ради Дніпропетровської області

Інших доказів надання засновником згоди на укладення позивачем спірних угод учасниками справи не надано.

З огляду на викладене матеріалами справи підтверджено порушення порядку, встановленого ч. 3 ст. 73-2, ч.ч. 1, 10 ст. 78 Господарського кодексу України щодо його погодження власником позивача - Кам`янською міською радою Дніпропетровської області під час укладання спірних договорів.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо укладення спірних договорів під впливом важких обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недотримання цієї вимоги в момент вчинення правочину за змістом ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України є підставою його недійсності.

Вказана вимога до правочину містить дві складові, а саме відповідність волевиявлення внутрішній волі учасника правочину, а також відсутність дефекту волі такого учасника, коли його воля зазнала протиправного впливу внаслідок обману, насильства, погрози, важких обставин або була спотворена внаслідок зловмисної домовленості представника суб`єкта з іншою стороною.

Позовні вимоги про визнання недійсними договорів про переведення боргу заявлені позивачем, зокрема, на підставі спеціальної норми, а саме ст.233 Цивільного кодексу України.

Так, статтею 233 Цивільного кодексу України унормовані правові наслідки право чину, який вчинено під впливом тяжкої обставини. За приписами наведеної норми правочин, який вчинено особою під впливом, тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Тобто, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення у судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин. Тобто, внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість усунути тяжку обставину, яка змусила її це зробити.

За змістом статті 233 Цивільного кодексу України для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох підстав: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину.

У постанові від 25.07.2018 по справі №487/7703/15-ц Верховний Суд вказана на те, що для того, щоб правочин було визнано недійсним з підстав, передбачених статтею 233 Цивільного кодексу України, позивачу у сукупності необхідно довести наявність таких підстав:

- наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини;

- правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин;

- правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки;

- особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Крім того, необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення у судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об`єктивній та суб`єктивній стороні. Тобто, внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість усунути тяжку обставину, яка змусила її це зробити.

У своїх постановах від 02.08.2018 по справі №918/341/16, від 14.02.2018 по справі №910/8862/17, від 06.03.2.018 по справі №910/8866/17 Верховний Суд неодноразово наголошував, що для застосування статті 233 Цивільного кодексу України має бути причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).

Що стосується вкрай невигідних умов, то, по-перше, ці невигідні умови безпосередньо мають бути пов`язані з обставинами вчинення правочину. Тобто, внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її це зробити; по-друге, умови правочину повинні бути не просто невигідними, а вкрай невигідними. Тобто, такі умови мають бути явно кабальними для особи; по-третє, хоча Цивільний кодекс України і не встановлює, чого саме мають стосуватися умови правочину, однак з аналізу цієї норми випливає, що це насамперед ціна або інші обтяжливі для особи обов`язки; по-четверте, для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Таким чином, правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Як підтверджується долученими доказами, предметом діяльності позивача відповідно до п.2.2 його Статуту є, зокрема, виробництво, транспортування, реалізація та розподіл теплової енергії на опалення, вентиляцію, гаряче водопостачання та паропостачання об`єктів житлово-комунального, соціально-культурного та іншого призначення.

Як встановлено вище Рішенням ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТА КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ від 26.10.2023 року № 509 "Про початок опалювального сезону 2023-2024 років" встановлено: комунальним підприємствам Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" та "Центральні мережі", Акціонерному товариству "Дніпровська теплоелектроцентраль", Приватному підприємству "КОМПАНІЯ МАСТЕРОК" - розпочати опалювальний сезон 2023-2024 років з 01 листопада 2023 року або коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче; подачу теплоносія на заклади освіти, охорони здоров`я та об`єкти соціальної сфери здійснювати за письмовими заявками відповідних закладів до теплопостачальних підприємств.

Тобто, на позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів.

Водночас, такий обов`язок може бути виконаний позивачем за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії. Законом України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу можливе виключно на підставі договору.

Долученими до позовної заяви доказами підтверджується наявність правових підстав для визнання недійсними укладених між сторонами справи договорів переведення боргу від 12.10.2024 року № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 як таких, що укладені під впливом тяжкої обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, листування між позивачем і відповідачем-1 з приводу укладення договору на постачання природного газу для забезпечення опалювального сезону у 2023-2024 роках, виробництва, постачання та транспортування теплової енергії, з використанням природного газу в якості сировини було розпочато в серпні 2023 року та продовжувалось до жовтня цього ж року.

Листом від 05.10.2023 вих. № 125/3/2-8693, відповідач-1 з посиланням на положення ст.22 Закону України «Про теплопостачання» вказав на необхідність укласти між відповідачем-1, позивачем та відповідачем-2 договори про переведення боргу за договорами постачання природного газу від 04.10.2021 № 5604-НГТ-З та від 26.09.2022 № 8204-ПСО(ТКУЕ-З.

У «Великому тлумачному словнику (ВТС) сучасної української мови» значення слова «необхідний, необхідність» розтлумачено як те, що обов`язково потрібне для забезпечення нормальних умов життя, праці і т. ін.

Таким чином, своєчасність опалювального сезону 2023/2024 та подальше стале функціонування соціально-значимих об`єктів міста Кам`янське Дніпропетровської області опинилось в залежності від вимоги відповідача укласти спірні договори.

Зазначене спростовує заперечення відповідача-1 про відсутність з його боку вимоги обов`язкового укладення договорів переведення боргу від відповідача-2 до позивача.

Отже матеріалами справи підтверджено, що спірні договори переведення боргу позивачем були підписані вимушено, з метою виконання свого обов`язку із забезпечення початку та стабільного проведення опалювального сезону 2023/2024 в м. Кам`янське для недопущення непоправних наслідків життєдіяльності міста та збереження функціонування його мережі опалення та що за інших умов такі договори не були би укладені, та мають безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між укладенням спірних договорів та договору постачання газу на період 2023-2024 років із КП КМР «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» прослідковується.

Крім того, позивач взяв на себе зобов`язання сплати борг за іншу юридичну особу без будь-якої компенсації майном чи грошима. Це, зокрема, не відповідає цілям господарської та статутної діяльності КП КМР «КАМ`ЯНСЬКА ТЕПЛОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ», мета діяльності якого, зокрема, отримання прибутку. При укладенні спірного договору щодо позивача безсумнівно не було дотримано принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Зі змісту оспорюваних договорів про переведення боргу вбачається, що вони не передбачають будь-якої компенсації переданих позивачу боргів з боку відповідача-2

Більше того, позивач позбавлений можливості стягнути дебіторську заборгованість за Договорами № 5604-НГТ-З від 04.10.2021, №8204-ПСО(ТКЕ)-3 від 26.09.2022 постачання природного газу для виробництва теплової енергії, укладеними між відповідачами, оскільки він не є стороною означених правочинів, і права вимоги на стягнення дебіторської заборгованості йому передані не були.

При цьому, на викладену позивачем у листі вих. №00-01/0556 від 16.10.2023 пропозицію передати дебіторську заборгованість, відповідач-2 листом вих. №2/01 від 18.10.2023 відмовився передавати йому дебіторську заборгованість, оскільки положення ч.3 ст.22 Закону України «Про теплопостачання» не встановлюють правонаступництва суб`єкта господарювання на право вимоги за дебіторською заборгованістю, що виникла у суб`єкта господарювання, який раніше використовував майно для виробництва теплової енергії.

Постановою КМУ від 28.02.2000 року №419 "Про затвердження Порядку подання фінансової звітності" визначено, що дія цього Порядку поширюється на всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми господарювання і форми власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством. Фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики.

Згідно з фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва за 2022 рік збиток за звітний період складає 38 168,9 тис. грн. Укладенням спірних договорів позивач прийняв на себе безумовне зобов`язання сплатити на користь відповідача-1 борг відповідачв-2 в сумі 281 789 841,54 грн. збільшує збитки позивача.

Таким чином, позивач усвідомлював свої дії, але все ж таки був вимушений укласти оспорювані договори про переведення боргу, оскільки своєчасність опалювального сезону 2023/2024 років та подальше стале функціонування соціально-значимих об`єктів міста Кам`янське опинилось в залежності від монопольного становища відповідача-1, який ухилився від укладання з позивачем договору на постачання природного газу,

Отже, вищевикладеним доводиться наявність нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням оспорюваних правочинів, які вчинялися виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин - запобігання зриву опалювального сезону 2023/2024 років у місті Кам`янське.

Що стосується заперечень відповідача-1, що позивач є правонаступником відповідача-2 з посиланням на ч. З ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» та не потребує укладання спірних договорів.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Зі змісту зазначеної норми вбачається особливий вид правонаступництва, однією з умов якого визначено надання у користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісного майнового комплексу (індивідуально визначеного майна) саме з вироблення теплової енергії.

Частина 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» визначає випадок правонаступництва за борговими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, який раніше використовував цілісний майновий комплекс із вироблення теплової енергії, новим суб`єктом господарювання, який одержав таке майно у користування.

Як встановлено вище, обладнання для виробництва теплової енергії було повернуто попереднім користувачем - відповідачем-2 власнику (територіальній громаді міста Кам`янське, яку представляє Кам`янська міська рада) у зв`язку із припиненням дії (розірвання за згодою сторін) договору концесії, на підставі якого попередній користувач володів і користувався цим майном.

В подальшому, означене майно було повернуто власником у володіння на праві господарського відання іншому суб`єкту господарювання - позивачу.

Отже, кінцевими власниками юридичних осіб - попереднього та наступного користувачів майна для виробництва теплової енергії, є різні особи.

Аналіз змісту ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», свідчить про покладення законодавцем обов`язку однієї особи відповідати за боргами іншої, проте питання передачі активів (прав вимоги до споживачів теплової енергії, яку поставлено внаслідок споживання енергоносіїв, та зобов`язання по оплаті яких передається) наведеною нормою не врегульовано, а відтак наслідком застосування наведеної норми закону може бути те, що суб`єкт господарювання, якому надано в користування цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, стає боржником за борговими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно. Тобто, попередній користувач майна залишається власником майна (майнових прав вимоги до споживачів теплової енергії), а новий користувач несе тягар боргових зобов`язань попереднього користувача, що призводить до одержання попереднім користувачем прибутку за рахунок нового користувача.

Тобто, у разі здійснення правонаступництва на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» з попереднього користувача цілісного майнового комплексу на нового, кінцевими власниками яких є різні особи, на нового користувача та особу, яка здійснює, управління таким суб`єктом, буде покладений надмірний тягар відповідальності за борги іншої особи.

Вказане узгоджується з правового позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.10.2020 по справі №3/385.

Здійснення правонаступництва на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про теплопостачання» матиме наслідком покладення тягаря сплати боргів іншої особи -попереднього користувача цілісного майнового комплексу на нового користувача, який не може нести відповідальності за неефективне користування об`єктами теплопостачання конкретним суб`єктом господарювання - попереднім користувачем комплексу, який відповідно до статті 42 Господарського кодексу України здійснює господарську діяльність самостійно, ініціативно, систематично та на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.22 Закону України «Про теплопостачання» договори про постачання та транспортування енергоносіїв укладаються з правонаступниками реорганізованої теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації виключно за умови погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання за попередній період.

Водночас, позивач є самостійним суб`єктом господарювання і не є правонаступником відповідача-2, тобто утвореним в результаті реорганізації останнього.

З огляду на шо, посилання відповідача-1 у вищевказаних листах на те, що позивач є правонаступником відповідача-2 відповідно до ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» є безпідставними.

Більш того, постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2022 № 222 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загроза першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості ' та недискримінації.

Відповідно до пунктів 1, 3 «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2022 № 222, на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - покладено обов`язок щодо постачання природного газу суб`єктам господарювання, які провадять господарську діяльність з виробництва електричної енергії на теплових електростанціях, теплоелектроцентралях, газотурбінних та газопоршневих установках, на умовах, передбачених пунктами 8-1 і 8-2 цього Положення

Згідно з п. 4 Положення (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цим Положенням покладаються такі спеціальні обов`язки:

1) на ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - щодо забезпечення реалізації природного газу за договорами з постачальниками природного газу побутовим споживачам на умовах, передбачених пунктом 5 цього Положення;

2) на ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" - щодо продажу природного газу операторам газорозподільних систем на умовах, передбачених пунктом б цього Положення;

3) на суб`єкта господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії" (далі - постачальник "останньої надії"") - щодо забезпечення постачання природного газу окремим споживачам на умовах, передбачених пунктом 7 цього Положення;

4) на НАК "Нафтогаз України" - щодо забезпечення ТОВ ^Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", у тому числі як постачальника "останньої надії", ресурсом природного газу, необхідним для забезпечення виконання спеціальних обов`язків згідно з цим Положенням, на умовах, передбачених пунктом 8 цього Положення;

5) на АТ "Укргазвидобування" Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" - щодо продажу природного газу, а на НАК "Нафтогаз України" - щодо формування ресурсу природного газу для побутових споживачів, операторів газорозподільних систем і виробників теплової енергії шляхом придбання такого газу на умовах, передбачених пунктом 9 цього Положення;

6) на ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - щодо постачання природного газу суб`єктам господарювання, які провадять господарську діяльність з виробництва електричної енергії на теплових електростанціях, теплоелектроцентралях, газотурбінних та газопоршневих установках, на умовах, передбачених пунктами 8-1 і 8-2 цього Положення.

Зазначене Положення не містить вимоги про переведення боргових зобов`язань до моменту укладання договорів на постачання природного газу від підприємства, яке використовувало об`єкти, на яких здійснювалося виробництво теплової енергії до нового, якому такі об`єкти були передані.

При цьому, на відповідача-1 покладено спеціальний обов`язок постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені Положенням, виробникам теплової енергії, а також укладати такі договори із захищеними споживачами, яким відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу» є позивач.

З огляду на викладене, у спірних правовідносинах правонаступництва за законом не відбулось, а відбулось правонаступництво за договором при наявності волевиявлення позивача через вчинення правочинів та визнання боргових зобов`язань.

Пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). У разі універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво відбувається у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. У разі часткового (сингулярного) правонаступництва до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Згідно зі статтями 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Крім того, правова сутність статей 13 та 41 Конституції України полягає у проголошенні рівних можливостей володіння, користування і розпорядження власністю та гарантіях держави щодо забезпечення захисту цих прав.

У рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційний Суд України зазначив: "Відповідно до ч. І ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.".

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № З-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.".

Водночас, поширення у даному випадку положень ч.3 ст.22 Закону України «Про теплопостачання» до спірних правовідносин містить ознаки дискримінаційного підходу в частині визначення юридичної поведінки сторін господарських правовідносин з порушенням принципу рівності та пропорційності, а отже суперечить справедливому застосуванню норми права як елементу верховенства права.

Враховуючи вищевказане, слід дійти висновку, що оспорювані договори про переведення боргу є такими, що укладені позивачем під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, що зумовлює їх недійсність відповідно до ст.233 Цивільного кодексу України, а задоволення позовних вимог буде відповідати вимогам справедливості і забезпечить ефективне поновлення відповідних прав

Як підтверджується долученими доказами, предметом діяльності позивача відповідно до п.2.2 його Статуту є, зокрема, виробництво, транспортування, реалізація та розподіл теплової енергії на опалення, вентиляцію, гаряче водопостачання та паропостачання об`єктів житлово-комунального, соціально-культурного та іншого призначення.

Тобто, на позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів.

Водночас, такий обов`язок може бути виконаний позивачем за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії. Законом України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу можливе виключно на підставі договору.

Враховуючи викладене вище, своєчасність опалювального сезону 2023/2024 років та подальше стале функціонування соціально-значимих об`єктів міста Кам`янське Дніпропетровської області опинилося в залежності від монопольного становища відповідача-1, який ухилявся від укладання договорів на постачання природного газу, та спірні договори переведення боргу були підписані позивачем з метою захист) прав споживачів та своєчасного початку опалювального сезону.

Отже, долученими до позову доказами доведено наявність правових підстав для визнання недійсними укладених між сторонами справи договорів про переведення боргу № 23-ПБ-6500 та № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023 року як таких, що укладено без дотримання вимог чинного законодавства, із перевищенням повноважень та під впливом тяжкої обставини, кожна із яких є окремою і достатньою для визнання цього договору недійсним

Суд наголошує, що після визнання спірних договорів недійсними, майнові права відповідача-1 не зазнають жодних втрат, оскільки має можливість отримати (стягнути) суму боргу від відповідача-2 У відзиві на позов відповідач-2 не заперечує проти боргу та надає докази звернення до відповідача-1 з листом № 93 від 06.10.2023 в якому просить про розстрочення суми боргу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

З урахуванням викладеного доводи позивача знайшли підтвердження під час розгляду справи. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідачів в рівних частинах. Позивачем при подані позовної заяви сплачено 6 056,00 грн. судового збору. Отже з відповідачів належить стягнути на користь позивача по 3 028,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати договір про переведення боргу № 23-ПБ-6500 від 12.10.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (), Товариством з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія" () та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" ().

Визнати договір про переведення боргу № 23-ПБ-6501 від 12.10.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (), Товариством з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія" () та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) на користь Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд. 168, ) витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янська теплогенеруюча компанія" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Манаєнкова Йосипа, буд. 1/108, ) на користь Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд. 168, ) витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 10.06.2024.

Суддя В.Г. Бєлік