номер провадження справи 15/37/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 Справа № 908/641/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна», 69084, м. Запоріжжя, вул. Корольова, 7

про стягнення коштів

суть спору

13.03.2024 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» про стягнення неустойки за договором № 602/2021-ЦЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів від 06.08.2021 у розмірі 46 219,87 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 справу № 908/641/24 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 26.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/641/24. Присвоєно справі номер провадження 15/37/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 25.04.2024 відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Копію зазначеного документа направити на адресу позивача, докази направлення надіслати суду.

Запропоновано позивачу в строк до 09.05.2024 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 27.05.2024, відповідно до ст. 167 ГПК України заперечення разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач порушив строки виконання зобов`язань в рамках договору від 06.08.2021 № 602/2021-ЦЮ про надання послуг з ремонту турбокомпресорів. На підставі ст. 611 ЦК України, ст. 230 ГК України та п. 8.4 договору позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача неустойку в розмірі 46 219,87 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 258, 525, 526, 530, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 173, 174, 193, 205, 226, 231, 323 Господарського кодексу України.

07.05.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій (документ сформовано в системі «Електронний суд» 06.05.2024), яке обґрунтовано введенням в Україні воєнного стану у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ. Через масові ракетні обстріли у ряді областей застосували аварійні відключення електроенергії, зокрема, і в Запорізькій області були періодичні відключення, через що відповідач не мав можливості працювати в повній мірі. Крім того, умовами п. 9.1 договору сторонами, зокрема, узгоджено, що сторона(и) не несуть відповідальності у разі оголошення військового стану.

24.05.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій (документ сформовано в системі «Електронний суд»), відповідно до яких просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

06 серпня 2021 року згідно з рішенням тендерного комітету Акціонерного товариства «Укрзалізниця» з питань закупівель послуг з ремонту, модернізації і придбання рухомого складу, іншої техніки та робіт за тендером № UA-2021-05-11-002868-с між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» (виконавець) був укладений договір про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів № 602/2021-ЦЮ (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобов`язався надати послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги - код ДК 021:2015:50220000-3 (Послуги з ремонту компресорів КТ-7), (Послуги) переданого виконавцю замовником в особі Фактичних Отримувачів, згідно з Специфікацією (додаток 1 до цього договору), Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (додаток 2 до цього договору), Протоколом узгодження цін (додаток 3 до цього договору), Технічними вимогами (додаток 4 до цього договору), які є невід`ємною частиною цього договору, у порядку та строки, визначені цим договором, а замовник зобов`язаний прийняти надані послуги та здійснити оплату в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що ціна договору визначається у Специфікації (додаток 1 до цього договору), яка включає в себе вартість заміни складових частин обладнання та складає 758 200,00 грн, а також податок на додану вартість за ставкою 20% - 151 640,00 грн, всього становить з ПДВ 909 840,00 грн.

Вартість ремонту кожної одиниці Обладнання розраховується на підставі фактичного технічного стану складових частин Обладнання, відображеного в Акті дефектації (за формою згідно з додатком 8 цього договору), п. 3.3 договору.

Згідно з п. п. 5.3, 5.4 договору здача та приймання обладнання в ремонт оформлюється Актом приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з додатком 9 до цього договору), який підписують уповноважені представники замовника і виконавця. Після приймання обладнання в ремонт та оформлення Акта приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з додатком 9 до цього договору) виконавцем протягом трьох робочих днів здійснюється розбирання обладнання, яке подане у ремонт у присутності представника замовника та складається Акт дефектації (за формою згідно з додатком 8 до цього договору), який підписується представниками Замовника і Виконавця із обов`язковою фотофіксацією відбракованих вузлів, на основі чого визначаються обсяги робіт з ремонту кожної одиниці обладнання та необхідні для здійснення ремонту комплектуючи. Дата підписання Акта приймання обладнання в ремонт є датою початку ремонту.

Виконавець повинен надати представнику замовника такі документи: документи постачальника, які підтверджують якість товарно-матеріальних цінностей, що були використані при наданні послуг (сертифікати якості, декларації про відповідність, тощо), фактичні калькуляції з розшифровками, Акт приймання обладнання з ремонту, Протокол приймально-здавальних випробувань, Акт приймання-передачі металобрухту, Акт приймання-передачі наданих послуг. Протягом 3 (трьох) робочих днів замовник підписує два примірника Акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з додатком 5 до цього договору), один з яких протягом 3 (трьох) робочих днів повертає виконавцю. Виконавець після отримання оригіналу Акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з додатком 5 до цього договору) виставляє замовнику в добовий строк рахунок на остаточну оплату за надані послуги. Датою завершення ремонту обладнання є дата підписання Акта приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з додатком 5 до цього договору), п. 5.10 договору.

Пунктом 5.11 договору встановлено, що строк надання послуг визначається Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, наведеним у додатку 2 до цього договору, та по кожній одиниці ремонту становить не більше 35 календарних днів з дати підписання Акта приймання обладнання в ремонт.

У додатку 2 до договору «Графік подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання» сторонами узгоджено, що послуги з ремонту компресорів КТ-7 повинні бути виконані в наступні строки: строк подачі обладнання у ремонт - 10 одиниць 30 календарних днів з дати реєстрації договору; строки здачі обладнання з ремонту протягом 35 календарних діб після підписання Акта приймання обладнання в ремонт.

Додатковою угодою № 1 від 28.12.2021 сторони погодили продовження строку дії договору та збільшили обсяг послуг.

Виконавець з урахуванням додаткової угоди № 1 зобов`язався надати послуги з ремонту 12 одиниць компресорів КТ 7 загальною вартістю 1 091 808,00 грн.

Відповідно до Акта приймання обладнання в ремонт від 16.02.2022 в ремонт було передано турбокомпресори КТ-7 №№ 7-37-180, 1-24-592.

Відповідно до Акта приймання-передачі наданих послуг від 23.09.2022 прийнято з ремонту турбокомпресори КТ-7 №№ 7-37-180, 1-24-592.

Тобто фактично строк перебування обладнання в ремонті становив 219 календарних дні, що на 184 календарних дня більше, ніж передбачено Графіком та є порушенням граничних строків, які встановлені договором.

У зв`язку з порушенням строків надання послуг з ремонту турбокомпресорів, позивач, враховуючи умови п. п. 8.1, 8.4 договору, направив на адресу відповідача претензію № ЦТ-08/215 від 11.12.2023 з вимогою у місячний строк з дати одержання даної претензії сплатити 46 219,87 грн неустойки.

Зазначена претензія отримана відповідачем 28.12.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У листі вих. № 2023/12-234 від 14.12.2023 відповідач повідомив, що претензія буде розглянута згідно з ч. 6 ст. 222 ГПК України у місячний термін до 12 січня 2024.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасного виконання робіт (надання послуг з ремонту) та несплата нарахованої у зв`язку з цим неустойки стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Елтранс Україна» штрафних санкцій, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 901 глави 63 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вимоги щодо строків виконання ремонтних робіт узгоджені сторонами в Додатку 2 до договору «Графік подачі в ремонт та видачі з ремонту Обладнання», а саме протягом 35 календарних діб після підписання Акта приймання обладнання в ремонт.

Як вбачається з матеріалів справи обладнання в ремонт було передано 16.02.2022, а повернуто з ремонту 23.09.2022.

Позивач у позові посилається на те, що строк перебування обладнання в ремонті склав 219 календарних днів, що на 184 календарних днів більше, ніж узгоджено сторонами.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 8.4 договору встановлено, що за порушення Виконавцем строків надання послуг, передбачених цим договором, останній сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,1% відсотка від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 днів, Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% відсотків вказаної вартості.

Відповідно до 3.2 договору та додаткової угоди № 1 загальна вартість договору складає 1 091 808,00 грн.

Факт передачі обладнання виконавцю в ремонт 16.02.2022 та повернення його замовнику 23.09.2022 підтверджується відповідними Актами.

Тобто вбачається факт порушення строку виконання ремонтних робіт.

Відповідач належних та допустимих доказів належного виконання зобов`язань в частині надання послуг (виконання ремонтних робіт турбокомпресорів КТ-7) в узгоджені договором строки не надав.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми штрафу, суд дійшов висновку, що він є правильним, а тому вимога про стягнення 7% штрафу в розмірі 12 737,76 грн (1 091 808,00 грн х 7%) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені в розмірі 33 482,11 грн за період прострочення з 23.03.2022 по 23.09.2022, суд дійшов висновку, що він є правильним, а тому вимога про стягнення пені є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Водночас, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Суд оцінює чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Зменшення неустойки, яка нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

В той же час, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 ст. 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених ст. 2 ГПК України.

Обставини та наслідки введеного в Україні воєнного стану настали не тільки для відповідача, але й для позивача. Всі суб`єкти підприємницької діяльності, підприємства, установи та організації України знаходяться в рівних умовах та здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі в країні та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, форс-мажор, як обставина непереборної сили, потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі факт існування надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Так, слід звернути увагу на встановлену законодавством форму підтвердження форс-мажорних обставин з боку третіх осіб, якими в Україні виступають Торгово-промислова палата та її регіональні представництва.

Ці органи в межах своєї компетенції видають сертифікати про такі обставини за зверненням суб`єкта господарської діяльності. Але лише у разі існування та належного підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією форс-мажорних обставин і неможливістю виконання зобов`язання.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2022 року у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 926/2343/16, від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18 та від 25 листопада 2021 року у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

При цьому, відповідачем не надано відповідного сертифіката торгово-промислової палати, яким би підтверджувався факт настання для ТОВ «Елтранс Україна» форс-мажорних обставин, що об`єктивно унеможливлюють(-вили) виконання зобов`язань, передбачених умовами договору № 602/2021-ЦЮ від 06.08.2021.

Таким чином відповідачем не надано належних та допустимих доказів скрутного матеріального становища та існування істотних обставин для зменшення штрафних санкцій. У задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій судом відмовлено.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи 39380838, 69084, м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150) пеню в розмірі 33 482,11 грн (тридцять три тисячі чотириста вісімдесят дві гривні 11 коп.), штраф у розмірі 12 737,76 грн (дванадцять тисяч сімсот тридцять сім гривень 76 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи 39380838, 69084, м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150) судовий збір у розмірі суму 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2024 року.

Суддя І. С. Горохов