03.06.2024Справа № 910/8291/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Запарі А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ»
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ»
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Юлії Сергіївни
2. Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича,
про визнання виконавчого напису від 28.07.2022 таким, що не підлягає виконанню,
Представники учасників справи:
від позивача: Ліпінський Є.В. (в режимі відеоконференції),
від відповідача: Романюха Д.М.,
від третіх осіб: не з`явились
У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» про визнання виконавчого напису від 28.07.2022 таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 у справі № 910/8291/22 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Юлією Сергіївною 28.07.2022, що зареєстрований у реєстрі за № 587, на підставі протесту у неплатежі за простим векселем, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Юлією Сергіївною 15.07.2022 за реєстровим № 513 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» (вул. Сирецька, буд. 49-Г, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 36379704) за простим векселем серії АА № 2856611, зі строком платежу «за пред`явленням», на суму 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 коп., таким, що не підлягає виконанню. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» 3721,50 грн судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

31.10.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, у якому останній просить вирішити питання щодо відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката у справі № 910/8291/22 у розмірі 207 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 розгляд вказаного клопотання представника позивача призначено на 27.11.2023.

У зв`язку із оголошенням 27.11.2023 у місті Києві повітряної тривоги, судове засідання із розгляду клопотання представника позивача про розподіл судових витрат у вказану дату не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 судове засідання із розгляду клопотання представника позивача про розподіл судових витрат у справі № 910/8291/22 призначено на 18.12.2023.

Водночас, 06.12.2023 до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 про витребування матеріалів справи №910/8291/22 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2023 зупинено розгляд клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» про розподіл судових витрат у справі № 910/8291/22 до повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду міста Києва. Матеріали справи вирішено направити до суду апеляційної інстанції.

16.05.2024 матеріали справи № 910/8291/22 повернуто з суду апеляційної інстанції до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 поновлено провадження із розгляду клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» про розподіл судових витрат у справі № 910/8291/22, судове засідання для розгляду вказаного клопотання призначено на 03.06.2024.

28.05.2024 до суду за допомогою системи «Електронний Суд» представником позивача подано клопотання про призначення засідання по справі № 910/8291/22 у режимі відеоконференції, у якому останній просить провести судове засідання, призначене на 03.06.2024 у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 вказане клопотання представника позивача задоволено, вирішено забезпечити його участь у судовому засіданні 03.06.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

31.05.2024 до суду через систему «Електронний Суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо клопотання від 30.10.2023 про розподіл судових витрат у справі № 910/8291/22.

В судове засідання 03.06.2024 з`явились представники сторін.

Представник позивача підтримав вимоги клопотання про розподіл судових витрат, просив задовольнити це клопотання у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 207 600,00 грн. Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 207 600,00 грн до клопотання про розподіл судових витрат представником позивача долучено: договір № 126 про надання правової допомоги від 06.03.2020; додаткову угоду № 8291/1 до договору про надання правової допомоги № 126 від 06.03.2020; акт № 8291/1 від 30.10.2023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); рахунок на оплату № 8291/1 від 30.10.2023.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Суд встановив, що 06.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Ем Джи Груп» (надалі також - Об`єднання) укладено договір № 126 про надання правової допомоги, за яким Об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати професійну юридичну допомогу, здійснювати захист, представництво та надавати будь-які інші види правової допомоги клієнту, а останній взяв на себе зобов`язання здійснити повну та своєчасну оплату наданої правової допомоги та фактичних витрат, необхідних для виконання цього договору.

Надалі 11.01.2023 між позивачем та Об`єднанням укладено додаткову угоду № 8291/1 до договору про надання правової допомоги № 126 від 06.03.2020, у якій сторони визначили, що Об`єднання бере на себе зобов`язання здійснити комплексний захист, представництво та усі інші необхідні види правової допомоги перед усіма та будь-якими третіми особами з питань захисту майнових, немайнових інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва по справі № 910/8291/22 за позовом клієнта до ТОВ «Енерготрейдинг», за участю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Є.С. про визнання виконавчого напису від 28.07.2022, що зареєстрований в реєстрі за № 587, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, за змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Так, відповідач заперечував щодо належності доказів на підтвердження повноважень адвоката Ліпінського Є.В. із представництва інтересів позивача, вказуючи таке:

- відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатським об`єднанням є ті юридичні особи, у складі засновників (учасників) яких обов`язково має бути не менше двох адвокатів, коли засновниками Адвокатського об`єднання «Ем Джи Груп» виступають два засновника і тільки один з них є адвокатом згідно відомостей Єдиного реєстра адвокатів України. Отже таке об`єднання не відповідає вимогам означеного Закону, а відповідно не є адвокатським об`єднанням, а є просто юридичною особою та суб`єктом господарської діяльності;

- належним підписантом договору № 126 про надання правової допомоги від 06.03.2020 та всіх документів до нього, в тому числі, додаткової угоди № 8291/1 від 11.01.2023, акту № 8291/1 від 30.10.2023, рахунку на оплату № 8291/1 від 30.10.2023 на підставі статуту міг бути лише діючий адвокат, засновник (учасник) адвокатського об`єднання «Ем Джи Груп» - Холод Іван Павлович, а не Григор`єв Микола Віталійович;

- матеріали справи № 910/8291/22 не містять договору, укладеного Адвокатським об`єднанням «Ем Джи Груп» із адвокатом Ліпінським Є.В. в порядку ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на виконання укладеного між вказаним Об`єднанням з Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» договору № 126 про надання правової допомоги від 06.03.2020, додаткової угоди № 8291/1 від 11.01.2023; адвокатом Ліпінським Є.В. не надано доказів того, що він займає посаду адвоката у Адвокатському об`єднанні «Ем Джи Груп».

Також відповідач не погодився із заявленим розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що такі витрати є завищеними порівняно із середньою вартістю однієї години надання адвокатських послуг, визначеною у Висновку експерта № 1-22/09 від 22.09.2023.

Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріали справи містять копію ордера серії АА № 1268380 від 22.01.2023, виданого адвокату Ліпінському Єгору Вікторовичу (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5244 від 31.10.2018, видане Радою адвокатів Донецької області; посвідчення адвоката № 5244 від 31.10.2018, видане Радою адвокатів Донецької області) адвокатським об`єднанням «Ем Джи Груп» на підставі договору про надання правової допомоги №126 від 06.03.2020. Особою, якій надається правова допомога визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ»; органом, у якому надається правова допомога адвокатом - Господарський суд міста Києва. Повноваження адвоката не обмежуються.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пункт 10 Положення про ордер на надання правничої допомоги (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (надалі - Положення), визначає, що ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

Під час дії воєнного стану на території України дозволяється видача адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання, адвокатського бюро. Правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно правових форм здійснення адвокатської діяльності.

Ордер серії АА № 1268380 від 22.01.2023 містить підпис адвоката Ліпінського Є.В.

Пункт 5 Положення встановлює, що ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п. 11 Положення).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18 викладено висновок про те, що ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Судом не встановлено невідповідності форми ордера серії АА № 1268380 від 22.01.2023, виданого адвокату Ліпінському Є.В. вимогам чинного законодавства. Водночас, судом перевірено статус адвоката вказаної особи у Єдиному реєстрі адвокатів України.

Отже, Ліпінський Є.В. є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З огляду на зазначене, у суду є всі підстави вважати, що адвокат Ліпінський Є.В. діяв у даному судовому процесі та надавав правничу допомогу позивачу саме як адвокат Адвокатського об`єднання «Ем Джи Груп», в той час як законом не вимагається для підтвердження повноважень адвоката із представництва інтересів сторони у справі подання до суду відповідних внутрішніх документів адвокатського об`єднання про те, що особа дійсно працює у такому об`єднанні як адвокат. Відтак, відповідні доводи відповідача суд відхиляє як безпідставні.

Доводи відповідача про невідповідність вимогам законодавства Адвокатського об`єднання «Ем Джи Груп», з огляду на наявність у його складі лише одного учасника, що має статус адвоката та доводи щодо неналежного підписанта договору про надання правової суд також відхиляє як необґрунтовані, з огляду на таке.

Договір № 126 про надання правової допомоги від 06.03.2020 підписано від імені Адвокатського об`єднання «Ем Джи Груп» керуючим партнером Григор`євим М.В.

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Державна реєстрація адвокатського об`єднання здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

У ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, а саме, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію створення юридичної особи презюмують її відповідність вимогам законодавства України.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, зокрема, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Судом згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського об`єднання «Ем Джи Груп» встановлено, що до відомостей про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, внесено керівника Григор`єва Миколу Віталійовича, який у свою чергу є засновником (учасником) юридичної особи. Відомості про обмеження повноваження вказаної особи у Реєстрі відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правничої допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правничої допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання.

У розумінні наведеного положення Закону правомочність на укладання договору про надання правової допомоги поставлено у залежність від наявності права учасника адвокатського об`єднання на вчинення такої дії, що виникає на підставі довіреності або статуту, а не за наявності статусу адвоката у підписанта.

При цьому, суд враховує, що у постанові від 05.12.2023 у справі № 910/6720/22 між тими самими сторонами Верховний Суд критично оцінив доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг» про відсутність у Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про одного з учасників адвокатського об`єднання, з яким Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» укладено договір про надання професійної правничої допомоги.

Заперечення відповідача щодо висновків, викладених у постанові від 05.12.2023 у справі № 910/6720/22 суд не бере до уваги, оскільки відсутні підстави ставити під сумнів відповідні висновки суду касаційної інстанції в силу положень ч. 4 ст. 236 та ч. 1 ст. 326 ГПК України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 910/12876/19.

У ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Серед наданої правничої допомоги позивачу у рамках даної справи в Акті № 8291/1 від 30.10.2023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) вказано:

- підготовка та подача клопотання вих. № 145 від 23.01.2023 про витребування доказів у справі № 910/8291/22 (нотаріальної справи);

- ознайомлення із матеріалами справи у Господарському суді міста Києва;

- підготовка та подача заяви вих. № 168 від 26.02.2023 про зміну підстав позову;

- підготовка та подача клопотання вих. № 242 від 17.05.2023 про розподіл судових витрат;

- додаткові письмові пояснення вих. № 315 від 01.08.2023;

- заперечення та клопотання вих. № 329 від 26.09.2023 про залишення без розгляду пояснень відповідача та приватного нотаріуса;

- участь у підготовчих засіданнях 23.01.2023, 27.02.2023, 13.03.2023, 24.04.2023 та у судових засіданнях 17.05.2023, 28.06.2023, 02.08.2023, 27.09.2023 та 25.10.2023.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу слід досліджувати з урахуванням ч. 3 ст. 13 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України. Такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 922/2875/18 та від 19.08.2021 у справі № 910/11547/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження заявленого до стягнення з відповідачу розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що в частині вимог позивача про стягнення витрат за підготовку та подання до суду клопотань вих. № 145 від 23.01.2023 про витребування доказів та № 329 від 26.09.2023 про залишення без розгляду пояснень відповідача та приватного нотаріуса слід відмовити, з огляду на залишення вказаних клопотань судом без задоволення у підготовчому засіданні 23.01.2023 та судовому засіданні 27.09.2023, відповідно.

Крім того, суд зазначає, що така послуга як підготовка та подання клопотання про розподіл судових витрат не може включатися до складу судових витрат, оскільки за своєю суттю не має правового характеру та не відноситься до правничої допомоги у розумінні ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відтак витрати за таку послугу не можуть бути покладені на іншу сторону.

При цьому, суд встановив, що до переліку наданих послуг включено документи, які за своїм обсягом та витраченим на них часом не є співмірними із встановленою вартістю, а саме, додаткові письмові пояснення вих. № 315 від 01.08.2023.

Також суд вважає надмірними заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати за участь у судових засіданнях у справі № 910/8291/22, по 18 000,00 грн за кожне судове засідання, як такі, що не відповідають критеріям розумності та співмірності із складністю справи та обсягом витраченого адвокатом часу на участь у судових засіданнях у цій справі.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Також Верховний Суд у численних постановах вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні правові висновки викладено у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Великої Палати Верховного Суду та постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду.

Судом враховано визначені у додатковій угоді № 8291/1 від 11.01.2023 до договору про надання правової допомоги № 126 від 06.03.2020 ставки вартості відповідних послуг адвоката, втім для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи на викладене, оцінюючи обсяг наданої адвокатом Ліпінським Є.В. позивачу при розгляді даної справи у Господарському суді міста Києва професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, враховуючи, що позов у даній справі задоволено, суд приходить до висновку, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу позивачу при розгляді даної справи є 75 000,00 грн.

Дослідивши поданий відповідачем в матеріали справи Висновок експерта від 22.09.2023 № 1-22/09, суд встановив, що експертом не досліджувався перелік наданих адвокатських послуг, який зазначений у Акті № 8291/1 від 30.10.2023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), а викладені експертом висновки мають лише оціночний та приблизний характер. Навпаки у вказаному висновку зазначено, що вартість послуг, що надаються адвокатами, адвокатськими об`єднаннями, адвокатськими бюро та іншими юридичними компаніями міста Києва, розглядається індивідуально для кожного учасника адвокатської/юридичної послуги при укладанні відповідного договору.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Отже, суд не бере до уваги вказаний Висновок експерта від 22.09.2023 № 1-22/09 при вирішенні клопотання позивача про розподіл судових витрат у справі № 910/8291/22.

Також суд відхиляє посилання відповідача на невідповідність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу із його орієнтовним розміром, оскільки орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу - 50 000,00 грн було вказано іншим адвокатом, який з 02.01.2023 припинив надавати правову допомогу позивачу, в той час як адвокатом Ліпінським Є.В. у заяві про зміну підстав позову від 26.02.2023 № 168 визначено, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складає 200 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що судом визнано обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу позивачу 75 000,00 грн, суд дійшов висновку, що клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню на вказану суму, а у решті вимог клопотання суд відмовляє, що відповідатиме обставинам цієї справи, а також правовому висновку, викладеному у п. 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» про розподіл судових витрат у справі № 910/8291/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТРЕЙДИНГ» (площа Героїв Майдану, 1, офіс 303, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 41950981) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «НОВЕ ОБЛАДНАННЯ ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНОГО КОМПЛЕКСУ» (вул. Сирецька, буд. 49-Г, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 36379704) 75 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту додаткового рішення: 10.06.2024.

Суддя Т. Ю. Трофименко