ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024м. ДніпроСправа № 904/1438/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (Запорізька обл., м. Запоріжжя)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

про стягнення грошових коштів

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій просить стягнути шкоду, завдану недостачею, у розмірі 67835,58грн. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2023 року на адресу позивача відправлявся вантаж - вугілля кам`яне за залізничними накладними №№48365696, 48374730 (досильна 46125076), 48415103, 48435044, 48432660. Після прибуття у вагонах №№63378210, 59431007, 63485866, 62314281, 66963703 було виявлене порушене маркування, а також наявність виїмок. За фактом зважування було виявлено недостачу вантажу, про що складені комерційні акти. Розмір виявленої недостачі з урахуванням норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто та її вартість, визначена на підставі документів відправника та становить 67835,58грн.

Зважаючи на те, що справа є незначної складності, враховуючи приписи статті 12, частини першої статті 247, частини сьомої статті 250 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

30.04.2024 до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити повністю.

В своїх запереченнях зазначає, що в графі 20 накладних є відмітка про граничний показник вологості до 12%, а у позові зазначено, що вантаж завантажений у вологому стані. Відповідач зазначає, що відповідно до розрахунку позивач застосував норму природної втрати 0,2%. Відповідно до контррозрахунку відповідача вартість недостачі вантажу повинна складати 23785,42грн. Крім того, відповідач зазначає, що відповідальність за втрату вантажу у вагоні №634885866 повинні бути відхилені, оскільки нестача не перевищує норму природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

06.05.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування заяви зазначає, що під час здійснення розрахунку вартості завданої шкоди недостачею вантажу, було допущено помилку в частині застосування норми природної втрати, у зв`язку з чим, просить зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача шкоду, завдану недостачею, у розмірі 23785,42грн.

Також, 06.05.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

В своїх поясненнях на заперечення відповідача зазначає, що позивач погоджується із контррозрахунком відповідача та зазначає, що під час підготовки позову допустив помилку в частині визначення ваги недостачі вантажу з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Пунктом 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина третя статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, беручи до уваги, що вона за формою та змістом відповідає правилам оформлення позовної заяви, тому вказана заява підлягає прийняттю до розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, тому суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року на адресу Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (вантажоодержувач) Акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦФЗ" (вантажовідправник) відправлявся товар вугілля кам`яне за залізничними накладними №№48365696, 48374730 (досильна 46125076), 48415103, 48435044, 48432660 (а.с. 11-16 том 1).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Після прибуття вагонів на станцію призначення Запоріжжя-Ліве було виявлено, що у вагонах №№63378210, 59431007, 63485866, 62314281, 66963703 порушене маркування, а також наявні виїмки.

У зв`язку з викладеним, була проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагонів на справних електронних вагах вантажоодержувача №085 та за фактом зважування складено комерційні акти №450005/160 від 04.04.2023, №460005/181 від 09.04.2023, №460005/209 від 24.04.2023, №460003/230 від 04.05.2023, №460005/229 від 04.05.2023 (а.с. 17-26 том 1).

Так, у комерційному акті №460005/160 від 04.04.2023 зафіксовано, що вагон №63378210 вантажопідйомністю 70,0т, який прибув 03.04.2023 поїздом №9501. Вагон у технічному стані справний. У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі акту загальної форми №2224 від 02.04.2023 станції Нижньодніпровськ Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу за груповою відправкою, вказаній на лицьовій стороні цього акту зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд-перевірка 21.03.2023. По документу значиться 9 напіввагонів загальною вагою 602750кг у вагоні №63378210 тара 23700кг, нетто 67450кг. Фактично виявилось брутто 89450кг, тара з документу 23700кг, нетто 65750кг, що менше документу на 1700кг. У комерційному відношенні навантаження на рівні бортів. Вантаж ущільнений, маркований 5-ма повздовжними борознами, що відповідає перевізному документу. Ліворуч порушене маркування, виїмка над 1-7-ми люками довжиною 1050см шириною 200см глибиною 50 см. Відсутній вантаж поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка зачинені, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні, дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

У комерційному акті №460005/181 від 09.04.2023 зафіксовано, що вагон №59431007 вантажопідйомністю 70,0т прибув 07.04.2023 поїздом №9501. Вагон у технічному стані справний. У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі акту загальної форми №450003/133 від 06.04.2023 станції Нижньодніпровськ Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу по досильній відправці, вказаній на лицьовій стороні цього акту, до основної групової відправки №48374730 станції Добропілля зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд-перевірка 21.03.2023. За документом значиться тара 23200кг, нетто 66800кг. Фактично виявилось брутто 86700кг, тара з документу 23200кг, нетто 63500кг, що менше документу на 3300кг. У комерційному відношенні навантаження шапкоподібне вище бортів на 10см, ущільнене, маркований 5-ма повздовжніми борознами, що відповідає перевізному документу. Ліворуч порушене маркування, виїмки над 1-7-ми люками довжиною 1050см, шириною 130 150-280см, глибиною 30см. Відсутній вантаж поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні, дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

У комерційному акті №460005/209 від 24.04.2023 зафіксовано, що вагон №63485866 вантажопідйомністю 70,0т прибув 22.04.2023 поїздом №2477. Вагон у технічному стані справний. У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі акту загальної форми №40712 від 22.04.2023 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу по досильній відправці, вказаній на лицьовій стороні цього акту, зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд-перевірка 21.03.2023. По документу значиться 7 напіввагонів загальною вагою 50кг у вагоні №63485866 тара 23500/22900кг, нетто 66750кг. Фактично виявилось брутто 88550кг, тара з документу 22900кг, нетто 65650кг, що менше документу на 1100кг. У комерційному відношенні навантаження шапкоподібне на рівні бортів. Вантаж ущільнений, маркований 5-ма повздовжними борознами, що відповідає перевізному документу. Праворуч порушене маркування, виїмка над 5,6,7-ми люками довжиною 450см шириною 180см глибиною 10-20см. Відсутній вантаж поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка зачинені, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні, дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

У комерційному акті №460005/230 від 04.05.2023 зафіксовано, що вагон №62314281 вантажопідйомністю 70,0т прибув 03.03.2023 поїздом №9501. Вагон у технічному стані справний. У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі акту загальної форми №2815 від 30.04.2023 станції Нижньодніпровськ Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу за груповою відправкою вказаній на лицьовій стороні цього акту зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд-перевірка 21.03.2023. По документу значиться 3 напіввагонів загальною масою 198500кг у вагоні №62314281 тара 23600/22300кг, нетто 66400кг. Фактично виявилось брутто 87250кг, тара з документу 22300кг, нетто 64950кг, що менше документу на 1450кг. У комерційному відношенні навантаження шапкоподібне вище бортів на 10см. Вантаж маркований 5-ма повздовжніми борознами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування, виїмки: над над 5-7-ми люками ліворуч довжиною 450см. шириною 150см глибиною 50см. Відсутній вантаж поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зачинені, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні, дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

У комерційному акті №460005/229 від 04.05.2023 зафіксовано, що вагон №66963703 вантажопідйомністю 69,0т прибув 02.05.2023 поїздом №9501. Вагон у технічному стані справний. У розділі "Д" комерційного акту зазначено: на підставі акту загальної форми №40747 від 02.05.2023 станції Запоріжжя Ліве проведена комісійна видача вантажоодержувачу за груповою відправкою вказаній на лицьовій стороні цього акту зі зважуванням на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, огляд-перевірка 21.03.2023. По документу значиться 8 напіввагонів загальною масою 542000кг у вагоні №66963703 тара 22200/21900кг, нетто 66050 65600кг. Фактично виявилось брутто 85600кг, тара з документу 21900кг, нетто 63700кг, що менше документу на 1900кг. У комерційному відношенні навантаження шапкоподібне на рівні бортів. Вантаж маркований 5-ма повздовжніми борознами, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування, виїмки над 1-ми люками довжиною 150см, шириною 280см, глибиною 10см, над 3-7-ми люками ліворуч довжиною 700см, шириною 80см, глибиною 20см. Відсутній вантаж поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка закриті, просипу вантажу не має. При повторному зважуванні, дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки зазначені вагони з вугіллям кам`яне були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниць України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, - при перевезенні вантажів у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

Позивач зазначає, що вугілля кам`яне, що перевозилось за залізничними накладними №№48365696, 48374730 (досильна 46125076), 48415103, 48435044, 48432660 було здане до перевезення у вологому стані, про що зазначено в накладних, а тому норма природної втрати становить 2% від маси зазначеної в перевізних документах.

Таким чином, відповідальна недостача вугілля під час перевезення становить:

- у вагоні №63378210 маса нетто 67450,00кг, норма недостачі 67450,00кг х 2% = 1349,00кг, відповідальна недостача складає - 351кг (1700-1349), відповідно вартість відповідальної недостачі становить 2832,86грн (351кг х 8070,82грн (вартість 1т вугілля з ПДВ));

- у вагоні №59431007 маса нетто 66800,00грн, норма недостачі 66800,00кг х 2% = 1336,00кг, відповідальна недостача складає 1964,00кг (3300-1336), відповідно вартість відповідальної недостачі становить 15739,02грн (1964кг х 8013,76грн (вартість 1т вугілля з ПДВ));

- у вагоні №63485866маса нетто 66750,00кг, норма недостачі 66750кг х 2% = 1335,00кг, відповідальна недостача складає - 235кг (1100-1335), відповідно вартість відповідальної недостачі становить 0,00грн;

- у вагоні №62314281 маса нетто 66400,00кг, норма недостачі 66400,00кг х 2% = 1328,00кг, відповідальна недостача складає 122кг (1450-1328), відповідно вартість відповідальної недостачі становить 904,09грн (122 кг х 7410,60грн (вартість 1т вугілля з ПДВ));

- у вагоні №66963703 маса нетто 65600,00грн, норма недостачі 65600,00кг х 2% = 1312,00кг, відповідальна недостача складає 588кг (1900-1312), відповідно вартість відповідальної недостачі становить 4321,23грн (588кг х 7349,03грн (вартість 1т вугілля з ПДВ)).

Загальна вартість недостачі складає 23797,20грн.

Ціна продукції з ПДВ підтверджується наявними у справі довідками Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про вартість вугільної продукції (а.с. 27-31 том 1).

Позивач вважає, що недостача вантажу в зазначених вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) просить стягнути вартість недостачі вугілля кам`яного з відповідача у розмірі 23785,42грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин здійснення відповідачем перевезення вантажу позивачеві за наведеними накладними; наявність або відсутність вагової недостачі продукції у вагонах №№63378210, 59431007, 63485866, 62314281, 66963703; вартість вагової недостачі вантажу у вказаних вагонах; наявність або відсутність вини відповідача у виникненні вагової недостачі вантажу та підстав для застосування відповідальності за завдану майнову шкоду.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акту, але й акту про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

Відповідно до частин першої та другої статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з частиною третьою статті 917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Оскільки у комерційному акту залізниця підтверджує те, що просипу вантажу немає, суд доходить висновку про те, що саме залізницею було допущено незбереження вантажу під час перевезення. При цьому будь-які інші акти, що містять припущення можливої втрати вантажу тощо не мають вищої доказової сили, ніж комерційний акт.

Статтею 924 Цивільного Кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 308 Господарського кодексу України, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах.

Враховуючи той факт, що вантаж було прийнято залізницею до перевезення без будь-яких зауважень, тому саме на перевізника покладається відповідальність за незбереження вантажу, у зв`язку з чим позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) підлягають задоволенню у повному обсязі і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає шкода у розмірі 23785,42грн.

Стосовно інших доводів сторін суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№ 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень судом до уваги не береться, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем за подання позову судовий збір у сумі 3028,00грн повністю покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу, у розмірі 23785,42грн - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ідентифікаційний код 00191224) 23785,42грн - шкоди, завданої нестачею вантажу та 3028,00грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 07.06.2024.

Суддя В.О. Татарчук