номер провадження справи 24/28/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 Справа № 908/288/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцової К.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/288/24

за позовом: Європейський інвестиційний банк The European Investment Bank (98-100, бульвар Конрада Аденауера, 100, L-2950, м. Люксембург, Велике Гурцогство Люксембургу 98-100, boulevard K.Adenauer, L-2950 Luxembourg, Grand Duchy of Luxembourg в інтересах якого діє в Україні: Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Запорізького обласного АТ Ощадбанк (69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48, )

до відповідача: Приватного підприємства Торговий дім Січ (69002, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 92, )

про стягнення грошової суми

за участю представників:

від позивача: Плескачова Т.В., довіреність № 19/4-02/126 від 17.01.2024

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Європейський інвестиційний банк, в інтересах якого діє в Україні Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Запорізького обласного АТ Ощадбанк до відповідача - Приватного підприємства Торговий дім Січ про стягнення грошових коштів в розмірі 2 186 828,77грн, сплачені Європейським інвестиційним банком, як гарантом, в рахунок погашення заборгованості приватного підприємства Торговий дім Січ за договором кредитної ліній № 910 від 31.01.2020, укладеним між приватним підприємством Торгових дім Січ та філією Запорізьким обласним управлінням АТ Ощадбанк.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 06.02.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/288/24 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.12.2027 Європейський інвестиційний банк (ЄІБ, Гарант), Європейський інвестиційний фонд (ЄІФ, Операційний агент) та АТ «Державний ощадний банк України» (Банк, Посередник) уклали Угоду про поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі (ПВЗВТ) в рамках Східної ініціативи - Етап 1 (Гарантійний механізм) (Гарантійна угода), у межах умов якої Гарантійної угоди між Банком та ПП «Торговий Дім «Січ» було укладено договір кредитної лінії №910 від 31.01.2020, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит з максимальним лімітом кредитування в розмірі 3 000 000 грн та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 30.01.2023. Однак, Позичальником в порушення п.п. 2.1, 2.4 Кредитного договору не здійснено погашення траншів не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту їх отримання та не дотримано діючий ліміт кредитування, внаслідок чого, починаючи з 29.12.2021, у Позичальника виникла прострочена заборгованість за основним боргом у розмірі 3000000,00 грн. Також в порушення п. 2.8 Кредитного договору Позичальник припинив своєчасну сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого, починаючи з 11.01.2022, у Позичальника виникла прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 124041,10 грн. У зв`язку із настанням гарантійного випадку Банк у порядку, передбаченому п. 8 Гарантійної угоди, направив ЄІФ платіжну вимогу №64/1-04/62 від 20.07.2022 про сплату за гарантією суми в розмірі 2 186 828,77 грн (70% від невиконаних зобов`язань Позичальника, що на дату вимоги становили 3 124 041,10 грн). На підставі вказаної платіжної вимоги 30.09.2022 Гарант сплатив Банку кошти за гарантією в розмірі 2 186 828,77 грн, внаслідок чого у Позичальника виник обов`язок сплатити Гаранту сплачені останнім грошові кошти за гарантією в сумі 2 186 828,77 грн. Листом від 22.12.2022 було повідомлено Позичальника про необхідність сплатити 2 186 828,77 грн протягом 7-денного строку з моменту отримання повідомлення, однак Позичальник не вжив заходів для отримання листа за офіційною адресою. Обов`язок сплатити Гаранту Позичальником грошові кошти не виконаний. Позовні вимоги обґрунтовує приписами до ст. ст. 2, 5, 7 Рамкової угоди від 14.06.2005 між Україною та Європейським інвестиційним банком, ст. 9 Конституції України, ст. ст. 2, 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 10, 11, 509, 525, 526, 546, 560, 563, 569, 599, 610, 611, 612, 629 ЦК України, ст. ст. 199, 200, 346 ГК України, ст. 2 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2024 відкрито провадження у справі №908/288/24 за правилами загального позовного провадження, присвоїти справі номер провадження 24/28/24. Підготовче судове засідання призначено на 27.02.2024.

Ухвалою суду від 27.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.03.2024, яке було перенесено на 08.04.2024.

Ухвалою суду від 08.04.2024 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 29.04.2024.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 29.04.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив. Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 908/288/24 направлялася судом відповідачу на адресу, заначену у позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєсту юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Крім того, ухвали господарського суду Запорізької області у справі № 908/288/24 опублікована на офіційному веб-сайті судової влади України.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

В засіданні 29.04.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

12.12.2017 Європейський інвестиційний банк (Позивач, ЄІБ, Гарант), Європейський інвестиційний фонд (ЄІФ, Операційний агент) та акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (Банк, Посередник) уклали Угоду про поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі (ПВЗВТ) в рамках Східної ініціативи - Етап 1 (Гарантійний механізм) (далі - Гарантійна угода), яка передбачає міжнародну програму фінансування для підтримки мікро, малих та середніх підприємств в Україні.

У межах умов Гарантійної угоди між Банком та Приватним підприємством «Торговий Дім «СІЧ» (Позичальник, Кінцевий одержувач, Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 910 від 31.01.2020 (Кредитний договір), відповідно до пунктів 2.1, 2.3, 2.4, 2.5 якого Банк надав Позичальнику кредит на поповнення обігових коштів у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом кредитування в розмірі 3 000 000 грн та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 30.01.2023, а Позичальник зобов`язався отримати, належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредит.' та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених договором.

У пп. 2.4.2 Кредитного договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з наступним графіком: до 29.10.2022 - 3 000 000 грн.- з 30.10.2022 по 29.11.2022 - 2 250 000 грн, з 30.11.2022 по 29.12.2022 - 1 500 000 грн, з 30.12.2022 по 30.01.2023 - 750 000 грн. З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період.

Також Позичальник зобов`язується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування (пп. 2.4.3 Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) за процентною ставкою, яка є змінюваною, розраховується на основі 18,85% річних і сплачується в розмірі, зазначеному в підпунктах 2.8.1.1.1, 2.8.1.1.2, 2.8.1.2.1, 2.8.1.2.2 Кредитного договору.

Пунктами 2.8.3, 2.8.4 Кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до повного погашення заборгованості за цим договором. Нараховані за період з першого дня видачі кредиту по день повернення Позичальником кредиту проценти повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Стаття 199 ГК України встановлює, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У свою чергу, за приписами ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 346 ГК України, для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб`єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці.

За приписами ст. 200 ГК України гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Як встановлено статтею 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Завдяки міжнародному партнерству Позичальник отримав спрощений доступ до фінансування, забезпечивши заставою лише 30% зобов`язань за кредитом, інші 70% зобов`язань покриті гарантією ЄІБ за рахунок Європейського Союзу (далі - ЄС) на користь Банку.

03.12.2019 Позичальник надав до Банку письмову заяву з метою отримання забезпечення за кредитом у вигляді гарантії на умовах, визначених Гарантійною угодою. За таких обставин кредит був включений Банком до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією ЄІБ.

Умови фінансування за допомогою гарантійного механізму ЄІБ визначені сторонами у додатковому договорі №1 від 31.01.2020 до Кредитного договору (Додатковий договір).

Так, учасниками Гарантійного механізму ЄІБ є:

гарант (Європейський інвестиційний банк, який здійснює міжнародну програму фінансування на підтримку розвитку малого та середнього бізнесу в Україні та надає гарантію Посереднику для покриття частини кредитного ризику Посередника за Портфелем кредитів);

операційний агент (Європейський інвестиційний фонд, який здійснює управління та імплементацію гарантійного механізму від імені та для Гаранта, включаючи виплату та отримання будь-яких сум за гарантією від імені Гаранта);

посередник (АТ «Ощадбанк», уповноважений банк-кредитор, через якого здійснює Гарант фінансування малого та середнього бізнесу в Україні);

кінцеві одержувачі (позичальники, суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу, що отримують кредити в Ощадбанку).

Як встановлено у п. 1.1 Додаткового договору, Гарантія ЄІБ - це безумовне та безвідкличне забезпечення виконання Позичальником частини зобов`язань за Кредитним договором, надане Гарантом за участі Операційного агента на користь Банку у формі гарантії відповідно до умов Гарантійної угоди, в якості часткового покриття кредитного ризику Банку за кредитною операцією з Позичальником в розмірі 70% від суми кредитних коштів, яка забезпечує повернення Позичальником кредиту та сплати ним процентів за користування кредитом, нарахованих за період 90 календарних днів з дати виникнення простроченого платежу.

У пункті 2.1 Додаткового договору Позичальник засвідчив про своє розуміння того, що кредит за Кредитним договором надається Банком Позичальнику в рамках реалізації Банком умов Гарантійної угоди, а виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором частково забезпечені гарантією ЄІБ, на що підписанням Додаткового договору Позичальник надав свою беззаперечну згоду.

На виконання умов пунктів 2.1, 2.4 Кредитного договору Банк у період з 03.02.2020 по 06.12.2021 надав Позичальнику транші (кредити) в межах максимального ліміту кредитування у розмірі 3 000 000 грн шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , що підтверджується випискою по рахунку обліку основного боргу UА0064634.

Однак, Позичальником в порушення п.п. 2.1, 2.4 Кредитного договору не здійснено погашення траншів не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту їх отримання та не дотримано діючий ліміт кредитування, внаслідок чого, починаючи з 29.12.2021, у Позичальника виникла прострочена заборгованість за основним боргом, що також підтверджується виписками по рахунку обліку основного боргу UА0064634 та рахунку обліку простроченої заборгованості за основним боргом UА0164634.

Також в порушення п. 2.8 Кредитного договору Позичальник припинив своєчасну сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого, починаючи з 11.01.2022, у Позичальника виникла прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, що підтверджується випискою по рахунку обліку простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом UА0164634.

Відповідно до п. 4 Гарантійної угоди Гарант зобов`язався сплатити Посереднику (через Операційного агента) суму, яка дорівнює: (і) Непогашеній сумі; (іі) помноженій на Ставку гарантії; (ііі) в межах Максимальної суми гарантії стосовно будь-якої покритої Транзакції із Кінцевим одержувачем, яка відповідає Критеріям прийнятності та усім іншим відповідним положенням цього договору.

Пункт 8 додатку 1 «Спеціальні умови» Гарантійної угоди встановлює, що «Ставка гарантії» означає: 70%.

Відповідно до п. 9 (b) Гарантійної угоди за умови одержання Платіжної вимоги та із урахуванням умов цього Договору, Гарант (діючи через Операційного агента) сплачує будь-які суми, які підлягають до сплати Гарантом та заявлені у Платіжній вимозі, впродовж 60 календарних днів після одержання Операційним агентом відповідної Платіжної вимоги.

Платіжна вимога є дійсною, якщо вона викладена у формі Додатку 5 (форма Платіжної вимоги), належним чином заповнена та підписана Уповноваженою особою та супроводжується додатком у формі Додатку 5а (форма Таблиці Платіжних вимог) (п. 8 Гарантійної угоди).

У зв`язку із настанням гарантійного випадку (а саме - Позичальник не здійснив платежів за основним боргом (у розмірі 3 000 000 грн) та процентами за користування кредитом (у розмірі 124 041,10 грн) та такі платежі залишились несплаченими протягом 90 календарних днів) Банк у порядку, передбаченому п. 8 Гарантійної угоди, направив ЄІФ платіжну вимогу №64/1-04/62 від 20.07.2022 про сплату за гарантією суми в розмірі 2 186 828,77 грн (70% від невиконаних зобов`язань Позичальника, що на дату вимоги становили 3 124 041,10 грн).

На підставі вказаної платіжної вимоги 30.09.2022 Гарант з метою покриття кредитного ризику за кредитною операцією Позичальника сплатив Банку кошти за гарантією в розмірі 2 186 828,77 грн.

Отримані Банком кошти у розмірі 2 186 828,77 грн останній 04-05.10.2022 спрямував у рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом (2 100 000 грн) та процентами за користування кредитом (86 828,77 грн). Наведене підтверджується виписками за рахунками НОМЕР_2 (транзитний рахунок для зарахування коштівза Гарантійною угодою), UА0164634 (рахунок обліку простроченої заборгованості за основним боргом), UА0164634 (рахунок обліку простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом).

Відповідно до положень п. 2.7 Додаткового договору факт сплати Гарантом Банку будь-яких сум грошових коштів за Гарантією у зв`язку із невиконанням/неналежним виконанням Позичальником обов`язків щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та повідомлення про це Банком Позичальника визнається сторонами відкладальною обставиною, із настанням якої сторони пов`язують виникнення наступних обов`язків Позичальника: за фактом отримання відповідного повідомлення від Банку та без будь - яких заперечень зі свого боку Позичальник зобов`язаний сплатити Гаранту або Операційному агенту, або Банку чи іншій особі (яка буде представляти інтереси Гаранта як посередник та/або представник), вказаній в такому повідомлені, на банківський рахунок, вказаний у тому ж повідомленні Банку, усі суми, включаючи, але не обмежуючись цим, непогашені суми за Кредитом, відсотки, пеню, інші суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі та в строки, які будуть визначені у такому повідомленні Банку.

На виконання умов, передбачених п. 2.7 Додаткового договору Банк направив Позичальнику лист №107.20/1-1888 від 22.12.2022, яким повідомив, що 04.10.2022 Банком від ЄІФ було отримано кошти за гарантією в розмірі 2 186 828,77 грн, які Банк спрямував на погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого у Позичальника виник обов`язок сплатити Гаранту сплачені останнім грошові кошти за гарантією в сумі 2 186 828,77 грн.

Даним листом було повідомлено Позичальника про необхідність сплатити 2 186 828,77 грн протягом 7-денного строку з моменту отримання повідомлення на банківський рахунок НОМЕР_3 . Також даним листом попереджено Позичальника, що у випадку невиконання вимог до Позичальника буде вжито заходів щодо стягнення зазначених сум у примусовому порядку.

Вказаний лист повернувся на адресу Банку без вручення 30.01.2023 за закінченням терміну зберігання, у зв`язку із чим аналогічне повідомлення було направлено повторно на адресу Позичальника за №5 5/5.4-02/79028/2023 від 13.11.2023, однак Позичальник теж не вжив заходів для отримання листа за офіційною адресою, внаслідок чого останій повернувся без вручення 30.11.2023 за закінченням терміну зберігання.

Грошові кошти на рахунок НОМЕР_3 не надходили та обов`язок сплатити Гаранту Позичальником не виконаний, що підтверджується розрахунком заборгованості перед Гарантом станом на 29.01.2024 та відповідною випискою з вищевказаного рахунку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, акти цивільного законодавства, органів державної влади тощо. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення наведено й у статтях 525, 526 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач допустив прострочення щодо погашення траншів не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту їх отримання та не дотримано діючий ліміт кредитування, внаслідок чого, починаючи з 29.12.2021, у Позичальника виникла прострочена заборгованість за основним боргом. Також Позичальник припинив своєчасну сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого, починаючи з 11.01.2022, у Позичальника виникла прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії (ст. 563 ЦК України).

На підставі ч. 1 ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Згідно з п. 12 (j) (іі) Гарантійної угоди Гарант або Операційний агент (які діють спільно або окремо) матимуть повне право регресу проти такого Кінцевого одержувача стосовно усіх сум, сплачених Гарантом або Операційним агентом за цією Гарантією у зв`язку із відповідною Транзакцією із кінцевим одержувачем, і може вимагати від нього сплату таких сум на першу вимогу напряму або через Посередника.

Як вбачається з п. 12 (m) Гарантійної угоди, Гарант цим призначає Посередника, який погоджується, користуватися правами Гаранта щодо стягнення сум, сплачених Операційним агентом після Платіжної вимоги, включаючи, без обмеження:

(і) отримати відшкодування від Кінцевого одержувача або іншої сторони;

(ііі) користуватися, прямо або опосередковано (повністю або частково, в рамках суброгації або іншим чином) будь-якими правами за Транзакцією із Кінцевим одержувачем;

(iv) за необхідності, призначити представника, уповноваженого діяти у компетентному суді або адміністративному органі, який виконуватиме від імені Гаранта будь-які дії, необхідні для стягнення сум, сплачених Операційним агентом від імені Гаранта.

Синтезуючи наведені позиції договору, слід констатувати, що програма фінансування за допомогою гарантійного механізму ЄІБ:

1) передбачає забезпечення виконання Позичальником частини кредитних зобов`язань за Кредитним договором, надане Гарантом на користь Банку у формі гарантії;

2) в результаті здійснення Гарантом виплати суми за гарантією Гарант має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми;

3) своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми Гарант реалізував шляхом наділення Банку відповідними повноваженнями з метою стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо перерахування Гаранту грошові кошти в розмірі 2 186 828,77 грн, сплачені Європейським інвестиційним банком, як гарантом, в рахунок погашення заборгованості приватного підприємства «Торговий дім «Січ» за договором кредитної лінії № 910 від 31.01.2020, укладеним між приватним підприємством «Торговий дім «Січ» та філією - Запорізьким обласним управлінням АТ «Ощадбанк».

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 32802,43 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «Торговий дім «Січ» (, пр. Соборний, 92, м. Запоріжжя, 69002) на користь Європейського інвестиційного банку (98-100, бульвар Конрада Аденауера, 100, L-2950, м. Люксембург, Велике Герцогство Люксембургу), який діє в Україні через акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (, пр. Соборний, 48, м. Запоріжжя, 69063) грошові кошти в розмірі 2 186 828 (два мільйона сто вісімдесят шість тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 77 коп, сплачені Європейським інвестиційним банком, як гарантом, в рахунок погашення заборгованості приватного підприємства «Торговий дім «Січ» за договором кредитної лінії №910 від 31.01.2020, укладеним між приватним підприємством «Торговий дім «Січ» та філією - Запорізьким обласним управлінням АТ «Ощадбанк» .

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з приватного підприємства «Торговий дім «Січ» (, пр. Соборний, 92, м. Запоріжжя, 69002) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (, пр. Соборний, 48, м. Запоріжжя, 69063) 32802 (тридцять дві тисячі вісімсот дві) грн 43 коп. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.06.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян