ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" червня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/375/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 без номеру та дати від 05.06.2024

про забезпечення позову

у справі № 907/375/24

за позовом ОСОБА_1 , м. Мукачево Закарпатської області

до відповідача 1: ОСОБА_2 , м. Фастів Київської області

відповідача 2: Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ехо», м. Київ

відповідача 3: Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», с. Теребля Тячівського району Закарпатської області

про розірвання договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі, витребування частки та визначення розміру статутного капіталу і часток учасників

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просив суд:

- розірвати договір купівлі-продажу (відступлення) частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» б/н від 25.01.2021 та договір б/н від 26.01.2021 про додаткову домовленість до Договору купівлі-продажу (відступлення) частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» від 25.01.2021;

- зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що становить 70 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що у грошовому вираженні складає 3 010 00,00 грн;

- визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» у розмірі 4 300 000,00 грн та розмір часток учасників у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», а саме: - ОСОБА_1 з часткою в розмірі 3 225 000,00 грн, що дорівнює 75% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест»; - ОСОБА_2 з часткою в розмірі 1 075 000,00 грн, що дорівнює 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест».

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №907/375/24 за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі третю особу, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також призначив у справі підготовче засідання на 16 травня 2024 р. на 10:00 год.

У підготовчому засіданні 16 травня 2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів та постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29 травня 2024 року.

В ході підготовчого розгляду справи ухвалою суду від 20 травня 2024 року повернуто заяву позивача без номеру від 15.05.2024 (вх. №02.3.1-02/4053/24 від 16.05.2024) про забезпечення позову. Надалі, 27 травня 2024 року суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 без номеру від 23.05.2024 про вжиття заходів забезпечення позову.

У підготовчому засіданні 29 травня 2024 року суд відклав розгляд клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів та оголосив перерву до 05 червня 2024 року зважаючи на відповідне клопотання представника позивача для забезпечення можливості подання письмового клопотання про зміну предмету позову.

В підготовчому засіданні 05.06.2024 судом прийнято до розгляду заяву позивача від 29.05.2024 про зміну предмета позову та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням змінених позовних вимог, якими позивачем визначено:

- розірвання договору купівлі-продажу (відступлення) частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» б/н від 25.01.2021 р. та договір б/y від 26.01.2021 року про додаткову домовленість до Договору купівлі-продажу (відступлення) частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» від 25.01.2021;

- витребування у Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ехо» на користь ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що становить 50 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що у грошовому вираженні складає 2 150 000,00 грн;

- витребування у Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» на користь ОСОБА_1 частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що становить 20 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що у грошовому вираженні складає 1 935 000,00 грн;

- визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» у розмірі 4 300 000,00 грн та розміру часток учасників у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», а саме: - ОСОБА_1 з часткою в розмірі 3 225 000,00 грн, що дорівнює 75% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест»; - Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон» з часткою в розмірі 1 075 000,00 грн, що дорівнює 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест».

Крім того, означеною ухвалою від 05.06.2024 судом задоволено заяву ОСОБА_1 про залучення до участі в справі співвідповідачів Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ехо» та Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон», зобов`язано позивача та відповідача 1 надіслати залученим до участі в справі третім особам копії заяв по суті (з додатками) та встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті (в частині зміненого предмета позову).

06 червня 2024 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява від 05.06.2024 про забезпечення позову за змістом якої позивач просить суд:

1) заборонити Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» (вулиця Срібнокільська, будинок 22, офіс 172, місто Київ, 02095, ідентифікаційний код за ) вчиняти будь-які дії: укладати договори купівлі-продажу, відступлення, дарування, міни та ін. щодо відчуження належній йому частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» (ідентифікаційний код за ), що становить 50% статутного капіталу ТОВ «Катіон Інвест»;

2) накласти арешт на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» (ідентифікаційний код за ) у розмірі 50%, що належить Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» (вулиця Срібнокільська, будинок 22, офіс 172, місто Київ, 02095, ідентифікаційний код за ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що після подання позовної заяви на поштову адресу позивача 08.05.2024 року від Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» (АТ «ЗНВКІФ «ЕХО») надійшла заява посвідчена 25.04.2024 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаревич В.Г., реєстровий № 597, згідно якої учасник ТОВ «КАТІОН ІНВЕСТ» - АТ «ЗНВКІФ «ЕХО» заявляє про намір продати свою частку, що становить 50% статутного капіталу ТОВ «КАТІОН ІНВЕСТ».

Звертає увагу, що такі дії з боку АТ «ЗНВКІФ «ЕХО», кінцевим бенефіціарним власником якого є відповідач 1, відбулись майже одразу після подання позову, а відтак, за позицією позивача відповідні дії спрямовані на імовірне ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Відповідач згідно з поданою суду заявою від 06.06.2024 заперечує проти задоволення вимог позивача про забезпечення позову з підстав її недоведеності, невідповідності та неспівмірності заявленим вимогам.

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає необхідності здійснення виклику учасників справи для з`ясування додаткових обставин, з огляду на вказані заявником підстави та спосіб забезпечення позову, а також зважаючи на процесуально стислі строки розгляду заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі № 910/1261/20, від 25.09.2020 року № 921/40/20).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 916/1572/19).

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року у справі № 911/1111/20).

Статтею 129-1 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом позову в даній справі позивачем визначено розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, витребування у відповідачів на користь позивача частину частки в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» та визначення розміру статутного капіталу і часток учасників Товариства між позивачем та відповідачами, тобто вимоги немайнового характеру, а відтак в даному випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та/або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №904/5108/20, від 13.08.2021 у справі № 904/4982/21, від 18.10.2021 у справі №910/7029/21.

Водночас, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19, від 30.11.2020 у справі 910/217/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі №916/2761/20).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність, зокрема передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначити обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (пункт 8.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Таким чином, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на подальшу неможливість захисту порушеного права позивача.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Як вже зазначалось вище, предметом позовних вимог у даній справі позивачем визначено розірвання укладеного 25.01.2021 між сторонами договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, договору від 26.01.2021 про додаткову домовленість до договору від 25.01.2021, витребування у відповідача 2 частки та відповідача 3 частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест», що становить 50% та 20% відповідно та визначення розміру статутного капіталу і часток учасників Товариства між позивачем та відповідачем 3 в розмірі 75% та 25% відповідно.

Підстави заявлених позивачем позовних вимог ОСОБА_1 пов`язуються з неналежним виконанням відповідачем 1 ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі третьої особи ТОВ «Катіон Інвест», за яким останній набув від позивача право власності на частку в статутному капіталі в розмірі 70%, який і є спірним в правовідносинах між сторонами, а внаслідок укладення договору від 25.01.2021 відповідач 1 став власником частки в статутному капіталі третьої особи в розмірі 95%.

Звертаючись до суду з заявою про зміну предмета позову позивач зазначав, що з наведених відповідачем у відзиві на позов обставин, вбачається, що в подальшому частка у статурному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» у розмірі 95% була відчужена ОСОБА_2 на користь третьої особи, а саме Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ехо», яке, в свою чергу, в подальшому відчужило частку в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» у розмірі 45% на користь Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон».

Таким чином, за встановленими судом обставинами, з огляду на предмет та підстави заявленого позову, спірною між сторонами є частка 70% в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» щодо якої заявлені вимоги про розірвання договору, за яким вона була продана відповідачу 1 та, в подальшому, відчужена останнім разом з належною ОСОБА_2 часткою в розмірі 25%, яка не є спірною, - на користь відповідача 2, який, в свою чергу, частину вказаної частки в розмірі 45% відчужив на користь відповідача 3.

Позатим, пропонованими позивачем заходами забезпечення позову пропонується, зокрема, заборонити Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» вчиняти будь-які дії щодо відчуження належної йому частки в розмірі 50% в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест», накласти арешт на таку частку, що не є співмірним заявленим у справі підставам позову, якими є неналежне виконання відповідачем 1 умов договору від 25.01.2021, а позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що предмет забезпечення позову стосується саме спірної частки, яка відчужувалася позивачем відповідачу 1 за договором від 25.01.2021 року.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не долучено доказів на підтвердження тієї обставини, що належна АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» частка в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» в розмірі 50% повністю включена в спірну в даній справі частку в розмірі 70% (з якої фактично виник спір між позивачем та відповідачем 1), позаяк з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що придбавши в ОСОБА_2 95% частки, Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» в подальшому відчужило її частину в розмірі 45% на користь Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон».

Іншими словами, за стандартами оцінки доказів на предмет їх належності, допустимості та вірогідності позивачем на час розгляду заяви не доведено, що весь розмір належної Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» частки в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» (50%) включено в 70% спірного розміру частки, що не виключає ймовірності існування протилежної ситуації, коли, до прикладу, спірна частина частки (повністю або в частині) належить на праві власності Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Юкон».

Суд погоджується з позицією позивача, що в спірних правовідносинах існує обґрунтована ймовірність зміни складу учасників ТОВ «Катіон Інвест» шляхом відчуження Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» належної йому частки в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» (заява від 25.04.2024 за №597), водночас така ймовірність не унеможливлює ефективний захист інтересів позивача в межах заявленого предмету спору з підстав неналежного виконання відповідачем 1 умов договору, а доказів на підтвердження тієї обставини, що належна відповідачу 2 такому товариству частка в статутному капіталі ТОВ «Катіон Інвест» в розмірі 50% є спірною на час розгляду заяви про забезпечення позову та її розмір і належність не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з заявленими позивачем підставами даного позову, якими є неналежне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором купівлі-продажу від 25.01.2021 року.

З урахуванням наведеного, накладення арешту на майно та заборона розпоряджатися таким майном не може вважатися судом співмірним заявленим позовним вимогам та підставами позову, а відтак, в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Висновки господарського суду за результатами розгляду заяви про забезпечення позову.

В силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення конкретного позову, та на які така сторона посилається.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, суд висновує, що мотиви забезпечення позовних вимог позивача не пов`язуються з ймовірністю істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду чи ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у випадку прийняття рішення про задоволення позовних вимог, які є предметом позову на час розгляду даного клопотання про забезпечення позову, а доводи позивача щодо можливості відчуження Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» належного йому майна (корпоративних прав), не можуть свідчити про необхідність вжиття заходів забезпечення позову в справі без доведення тієї обставини, що таке майно (корпоративні права) є спірними у даній справі та з урахуванням підстав заявленого позову, які пов`язуються не з набуттям чи розпорядженням АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» належним йому майном, а з невиконанням ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу від 25.01.2021 року.

За таких обставин, слід дійти висновку, що пропоновані позивачем заходи забезпечення позову не є адекватними, необхідними, пропорційними та співмірними предмету, підставам позову, мета їх заявлення не відповідає застосуванню заходів забезпечення позову як таких, а відтак, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Частиною 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 без номеру від 05.06.2024 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

1) заборони Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» (вулиця Срібнокільська, будинок 22, офіс 172, місто Київ, 02095, ідентифікаційний код за ) вчиняти будь-які дії: укладати договори купівлі-продажу, відступлення, дарування, міни та ін. щодо відчуження належній йому частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» (ідентифікаційний код за ), що становить 50% статутного капіталу ТОВ «Катіон Інвест»;

2) накладення арешту на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Катіон Інвест» (ідентифікаційний код за ) у розмірі 50%, що належить Акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕХО» (вулиця Срібнокільська, будинок 22, офіс 172, місто Київ, 02095, ідентифікаційний код за ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 10 червня 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Р.М. Лучко