УХВАЛА

м. Київ

03.06.2024Справа № 910/6734/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст солюшн груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

про стягнення 361 504,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст солюшн груп» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення 361 504,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань Договором суборенди № ІСГ-8/708 від 21.12.2020, в частині здійснення розрахунків.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі позовної заяви на розгляд Господарського суду Запорізької області, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за Договором суборенди № ІСГ-8/708 від 21.12.2020, предметом якого є суборенда частини нежитлового приміщення, розташованого в приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, проспект Радянський, буд. 13.

Частиною 3 статті 30 Господарського процесуально кодексу України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами Господарського процесуально кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 вказала, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині 3 статті 30 Господарського процесуально кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як зазначено в постановах Верховного суду від 23.01.2018 у справі №460/4286/16-ц та від 16.05.2018 у справі №640/16548/16-ц до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення сум, які виникли внаслідок виконання чи невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини 3 статті 30 Господарського процесуально кодексу України.

Як вбачається із Договору суборенди № ІСГ-8/708 від 21.12.2020, предметом суборенди є частини нежитлового приміщення, розташованого в приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, проспект Радянський, буд. 13.

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на означений спір щодо стягнення заборгованості за Договором суборенди № ІСГ-8/708 від 21.12.20201, передане за яким нерухоме майно розташоване у м. Запоріжжя, то спір у цій справі за правилами виключної підсудності підлягає розгляду Господарським судом Запорізької області.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, справа за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Села Трейдинг" про стягнення 251 104,43 грн. підлягає направленню до Господарського суду Сумської області за виключною підсудністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст солюшн груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення 361 504,38 грн. передати за виключною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили 03.06.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова