РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2024Справа № 910/2940/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінженермережа», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки (з)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ», м. Київ

про стягнення 382 095,14 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінженермережа» (далі - ТзОВ «Будінженермережа»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» (далі - ТзОВ «Геос-УКБ»/відповідач) про стягнення 382 095,14 грн, у тому числі: 282 112,87 грн - основного боргу, 70 644,15 грн - штрафних санкцій та 29 338,12 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором №12/01 від 12.01.2022.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.03.2024 позовну заяву ТзОВ «Будінженермережа» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

02.04.2024 до канцелярії суду від ТзОВ «Будінженермережа» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.04.2024 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ТзОВ «Геос-УКБ» відзиву на позовну заяву не надало, при цьому, було повідомлено про відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку, однак, 26.04.2024 до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 08.04.2024 внаслідок закінчення терміну зберігання поштовою установою.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінженермережа» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» (далі - замовник) укладено договір №12/01, відповідно до якого виконавець зобов`язався на свій ризик зі своїх матеріалів виконати і передати замовнику роботи з влаштування дренажної системи для відведення ґрунтових вод на об`єкті замовника: «Будівництво житлового комплексу з підприємствами соціально-культурного, побутового обслуговування, спорудами для зберігання індивідуального автотранспорту на вул. Новопольовій, 2 у Солом`янському районі м. Києва. ІІ черга».

Пунктом 1.2. договору передбачено, що замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи, вказані у п. 1.1. договору.

Згідно із п. 2.1. договору початок виконання робіт - 5 робочих днів після отримання авансу. Строк закінчення робіт - 30 робочих днів.

У відповідності до п. 2.5. договору загальна вартість договору (з урахуванням вартості матеріалу, накладних, транспортних та будь-яких інших витрат) за цим договором формується та зазначається в договірній ціні (додаток №1 до даного договору, що є його невід`ємною частиною), яка є твердою.

Відповідно до п. 5.1. договору щомісячно до 26-го числа поточного (звітного) місяця виконавець надає замовнику для погодження два екземпляра довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ-3) та два екземпляра актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в), підписаних зі свого боку та письмово погоджених: технічним наглядом, начальником дільниці замовника, інженером з якості замовника; належним чином оформлені та підписані акти індивідуального та комплексного випробування та акти про прийняття результатів виконаних за даним договором робіт; виконавчу документацію (якщо вона обов`язкова для виконання даних робіт).

Замовник зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання повідомлення, актів та документації, перелічених в п. 5.1 даного договору, отримання підписаних з боку виконавця актів, що вказані в пунктах 3.2.4, 3.2.12 даного договору забезпечити прийом виконаних робіт та передати виконавцеві один екземпляр підписаного зі свого боку акту приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2). При виникненні зауважень до виконаних робіт замовник зобов`язується у вказаний термін надати виконавцеві письмову мотивовану відмову від прийому робіт та підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (п. 5.2. договору).

Згідно із п. 5.3. договору акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в), підписаний уповноваженими представниками обох сторін, є підставою для сплати замовником вказаної в акті вартості робіт, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього акту, за умови надходження коштів від замовника будівництва. Якщо виконавець не виконує умови ч. 2 п. 3.2.10 даного договору, замовник має право утримуватись від розрахунків із виконавцем на час затримки виконання виконавцем свого обов`язку.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що за порушення строків оплати замовник сплачує виконавцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на дату прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022 (п. 8.1. договору).

На виконання умов цього договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято будівельні роботи на загальну суму 507 112,87 грн, що підтверджується підписаними сторонами актом приймання виконаних робіт за 2022 рік від 27.05.2022 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2022 року від 27.05.2022.

Проте, відповідач за виконані роботи розрахувався частково у розмірі 225 000,00 грн, внаслідок чого у ТзОВ «Геос-УКБ» утворилась заборгованість у сумі 282 112,87 грн.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за договором №12/01 від 12.01.2022, ТзОВ «Будінженермережа» просить суд стягнути із ТзОВ «Геос-УКБ» суму основного боргу у розмірі 282 112,87 грн, пеню у розмірі 70 644,15 грн та інфляційні втрати у розмірі 29 338,12 грн, нараховані за період з 01.06.2022 по 01.12.2022.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 837-864 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ст. 837 ЦК України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. ст. 875 ЦК України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 12.01.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір №12/01, відповідно до якого позивач зобов`язався виконати і передати відповідачу роботи з влаштування дренажної системи для відведення ґрунтових вод на об`єкті замовника: «Будівництво житлового комплексу з підприємствами соціально-культурного, побутового обслуговування, спорудами для зберігання індивідуального автотранспорту на вул. Новопольовій, 2 у Солом`янському районі м. Києва. ІІ черга».

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно із п. 5.3. договору акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в), підписаний уповноваженими представниками обох сторін, є підставою для сплати відповідачем вказаної в акті вартості робіт, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього акту, за умови надходження коштів від замовника будівництва.

Судом встановлено, що позивачем виконано, а відповідачем прийнято будівельні роботи на загальну суму 507 112,87 грн, про що сторонами підписано акт приймання виконаних робіт за 2022 рік від 27.05.2022 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2022 року від 27.05.2022.

Проте, відповідач за виконані роботи розрахувався частково у розмірі 225 000,00 грн, відповідно утворилась заборгованість у сумі 282 112,87 грн, на підтвердження зворотнього ТзОВ «Геос-УКБ» не надало суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Геос-УКБ» порушило умови договору №12/01 від 12.01.2022 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 282 112,87 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню у розмірі 70 644,15 грн та інфляційні втрати у сумі 29 338,12 грн, нараховані за період з 01.06.2022 по 01.12.2022.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що за порушення строків оплати замовник сплачує виконавцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на дату прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином шести місяців.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та інфляційних втрат, і встановив, що ТзОВ «Будінженермережа» невірно визначило початок нарахування цих сум.

Зокрема, з огляду на положення п. 5.3. договору та з урахуванням того, що акт приймання виконаних робіт за 2022 рік підписано сторонами 27.05.2022, відповідно, останнім днем оплати є 03.06.2022 включно (5 банківських днів з дати підписання цього акту).

Таким чином, першим днем нарахування пені та інфляційних втрат є 04.06.2022, відповідно, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми пені у розмірі 69 948,53 грн та інфляційних втрат у розмірі 29 338,12 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінженермережа» задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» (03035, місто Київ, вулиця Петрозаводська, будинок 2, літера А; ідентифікаційний код 38825398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінженермережа» (03027, Київська область, Києво-Святошинський район, село Новосілки, вулиця Приміська, будинок 26, приміщення 1; ідентифікаційний код 38374561) заборгованість у розмірі 282 112 (двісті вісімдесят дві тисячі сто дванадцять) грн 87 коп., пеню у сумі 69 948 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн 53 коп., інфляційні втрати у розмірі 29 338 (двадцять дев`ять тисяч триста тридцять вісім) грн 12 коп. та 5 720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн 99 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Віта Бондарчук