ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про результати розгляду заяви кредитора

про грошові вимоги до боржника

28 травня 2024 року Справа № 915/1617/20

м. Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Давченко Т.М.

за участю секретаря судового засідання Дюльгер І.М.

та за відсутності представників учасників у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви кредитора - ОСОБА_1 про збільшення кредиторських вимог у справі № 915/1617/20 про банкрутство ТОВ Естера Трейдінг, у якій:

кредитори:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю Агріі Україна (вул. Смольна, 9Б, м. Київ, 03022; );

2) Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001; );

3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг (вул. Артилерійська, 18/6, м. Миколаїв, 54030; );

ліквідатор: арбітражний керуючий Бурцева Ірина Юріївна (адреса для листування: а/с 83, м. Запоріжжя, 69019)

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг (далі ТОВ Естера Трейдінг).

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 06.07.2021 ТОВ Естера Трейдінг припинено процедуру розпорядження майном та визнано банкрутом ТОВ Естера Трейдінг, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого арбітражного керуючого Бурцеву Ірину Юріївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 353 від 28.02.2013). Відповідне повідомлення оприлюднено 12.07.2021 на офіційному сайті Вищого господарського суду України за № 66014.

Ухвалою суду від 05.03.2024 замінено кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю Агріі Україна на правонаступника ОСОБА_1 в частині вимог до банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг на суму 2181945,75 грн.

25.03.2024 суду надійшла заява ОСОБА_1 , датована 23.03.2024, про збільшення кредиторських вимог у справі № 915/1617/20 про банкрутство ТОВ Естера Трейдінг. Так, заявник донарахував пеню за Договором та нарахування, передбачені приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних, інфляція) за період, який слідує після винесення судом рішення про стягнення штрафних санкцій - з 23.11.2019 по 01.02.2021. Загальна сума кредиторських вимог для збільшення складає 956930,00 грн., яка складається з: суми пені 370197, 00 грн, суми відсоткових річних (20%) 449411, 00 грн, сума інфляційних витрат - 137322, 00 грн.

Указану заяву судом було розцінено як окрему заяву про визнання кредиторських вимог, подану після закінчення строку для подання заяв, яка має відповідати приписам ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому ухвалою від 01.04.2024 заяву ОСОБА_1 про збільшення кредиторських вимог суд залишив без руху та встановив строк для усунення недоліків.

08.04.2024 суд прийняв до розгляду указану заяву та призначив розгляд цієї заяви на 28.05.2024.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату розгляду справи (ухвалу від 08.04.2024 доставлено до Електронних кабінетів кредитора, ліквідатора та заявника)

Ліквідатором надано суду повідомлення щодо розгляду кредиторських вимог від 27.05.2024 (сформоване в системі Електронний суд), згідно якого ліквідатором розглянуто та визнано у повному обсязі вимоги кредитора Заматова із включенням до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 4 черга - 586 733,00 грн.; 6 черга - 370 197,00 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, при цьому, заявником (кредитором) подано суду заяву від 26.05.2024 про проведення судового засідання без його участі.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників учасників справи у дане судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути дану заяву, суду не повідомлялося.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів, а відсутність представників не перешкоджає розгляду даної справи за наявними в ній матеріалами, оскільки надані суду докази є достатніми для розгляду заяви ОСОБА_1 про грошові вимоги до ТОВ Естера Трейдінг.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв про грошові вимоги господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

28.05.2024 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи щодо указаної заяви, господарський суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 КУзПБ кредитор юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 КУзПБ це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Із заяви ОСОБА_1 та доданих до неї доказів, з урахуванням усунення недоліків, вбачається наступне.

Між ТОВ Агроскоп Інтернешнл (попередник ТОВ Агріі Україна) і ТОВ Естера Трейдінг було укладено Договір купівлі-продажу № 19 НХ 01/КВКК від 24.09.2018.

На умовах договору було поставлено товар на загальну суму 2457951,81 грн. На дату виникнення зобов`язання було сплачено лише 576815,83 грн., в зв`язку з чим утворилася заборгованість на суму 1881135,98 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2020 року по справі № 915/2337/19 позов ТОВ Агріі України було задоволено, стягнуто солідарно з ТОВ Естера Трейдінг та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" - 1881135,98 грн - основну заборгованість за договором купівлі-продажу №19 НХ 01/КВКК від 24.09.2018 року; - 59147,00 грн пеню; - 37307,00 грн 20% річних; - 188113,00 грн штраф.

Також з ТОВ Естера Трейдінг на користь ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" було стягнуто судовий збір у сумі 16242,77 грн.

В подальшому, ТОВ Агроскоп Інтернешнл змінило найменування на ТОВ Агріі Україна.

При відкритті провадження у даній справі (ухвала від 02.02.2021) судом було визнано вимоги кредитора ТОВ Агріі Україна на суму 2181945,75 грн.

Ухвалою суду від 05.03.2024 замінено кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю Агріі Україна на правонаступника ОСОБА_1 в частині вимог до банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг на суму 2181945,75 грн.

Заявник зазначає, що згідно п. 1.4. Договору про відступлення права вимоги сторони домовились «До Нового кредитора також переходить право на стягнення з Боржника за порушення ним Основного договору штрафних санкцій, відсотків річних, інфляційних втрат та інших сум, передбачених законом та/або Основним договором». А проаналізувавши п. 6.5. договору купівлі-продажу № 19 НХ 01/КВКК від 24.09.2018 (далі Основний Договір), заявник вбачає, що боржник і кредитор дійшли згоди, що до вимог про стягнення штрафних санкцій за цим Договором строк позовної давності складає 3 роки.

Оскільки згідно рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2020 у справі № 915/2337/19 штрафні санкції по Основному Договору були стягнуті лише за 2 місяці з дня коли зобов`язання повинні були виконанні з 02.10.2019 по 22.11.2019, заявник вважає, що у боржника перед кредитором існує заборгованість штрафних санкцій за 2 роки і 10 місяців.

З розрахунків, наданих заявником до заяви про грошові вимоги вбачається, що за період з 23.11.2019 по 01.02.2021 (мораторій введено ухвалою від 02.02.2021) ним розраховувались штрафні санкції на загальну суму боргу у сумі 1 881 135,98 грн

За такого заявник у 2024 році донарахував пеню та нарахування, передбачені приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних, інфляція) за період, який слідує після періоду, охопленого рішенням суду від 09.06.2020 а саме з 23.11.2019 по 01.02.2021. Загальна сума кредиторських вимог для збільшення складає 956930,00 грн.

Так, за указаний період Заматовим на підставі п. 6.1 Договору купівлі-продажу нараховано пеню у розмірі 370197, 00 грн (за наступною формулою: Подвійна облікова ставка НБУ * Кількість днів прострочення / Кількість днів у відповідному році * Суму заборгованості).

Однак, суд зауважує, що зобов`язання зі сплати пені виникає та ґрунтується на положеннях Договору купівлі-продажу № 19 НХ 01/КВКК від 24.09.2018. При цьому суд враховує, що факт подання позову про стягнення боргу прямо спричиняє неможливість подальшого нарахування та стягнення пені за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором, тобто, нарахування пені поза межами строку дії договору не передбачено. А тому суд відхиляє вимоги кредитора щодо пені у розмірі 370197, 00 грн.

Щодо інфляції та річних відсотків суд зазначає, що ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, статтею 625 ЦК України передбачено, що нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом з тим, заявник нараховує річні відсотки відповідно до п. 6.1 Договору, який припинив дію. За такого, суд вважає належним здійснити перерахунок суми відсотків річних відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Здійснивши указаний перерахунок за допомогою системи IpLex 3% за визначений заявником період становить 67411.67 грн.

Судом за допомогою системи IpLex перевірено нарахування інфляційних втрат та встановлено, що за період з 23.11.2019 по 01.02.2021 сума інфляційного збільшення становить 115586,69 грн.

За такого, суд визнає вимоги кредитора щодо річних відсотків у сумі 67411,67 грн та 115586,69 грн втрат від інфляції.

Дана позиція узгоджується з висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.05.2018 р. у справі № 914/1487/17, від 20.06.2018 р. у справі № 905/2135/17), згідно якого якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вказане, судом визнаються вимоги ОСОБА_1 у розмірі 182998,36 грн (67411,67 грн. - 3% річних, 115586,69 грн втрати від інфляції), інші вимоги кредитора відхиляються. Зазначені вимоги виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, є конкурсними та не забезпечені заставою майна боржника, однак, заявлені суду поза строком, встановленим ст. 45 КУзПБ.

Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Разом з тим, кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір в розмірі 6056,00 грн. Проте, включенню до реєстру вимог кредиторів підлягають витрати заявника по оплаті заяви судовим збором у розмірі 4844,80 грн судового збору з урахуванням положень частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір, відповідно до якої, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (6056,00 грн х 0,8).

Відповідно до приписів ч.1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства грошові вимоги ОСОБА_1 мають задовольнятися наступним чином:

- 3632,00 грн. (судовий збір) - 1 черга;

- 182998,36 грн. (річні відсотки та інфляція) 4 черга.

Керуючись ст. ст. 2, 45, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг () у сумі 182998,36 грн. а також 4844,80 грн. судових витрат.

2. Іншу частину вимог відхилити.

3. Зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг () включити вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Естера Трейдінг () відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку. Повний текст ухвали складено та підписано 03.06.2024.

Суддя Т.М. Давченко