РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2024Справа № 910/20163/23

За позовом ОСОБА_1

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех»

2. Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

про визнання припиненими трудових відносин

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

29.12.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» та Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовані тим, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Авангард-Тех» № 3 від 24.06.2020 ОСОБА_1 було призначено на посаду директора. Наказ про вступ позивача на посаду директора був виданий 25.06.2020. Позивачем на адресу учасника відповідача-1 було надіслано заяву від 24.03.2021 про звільнення за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. 38 КзпП України, у відповідь на яку повідомлено про необхідність скликання загальних зборів учасників відповідача-1 та підготування звіту про виконану роботу за період з 25.06.2020 по 13.04.2021. Позивачем 09.11.2023 на адресу учасника відповідача-1 ОСОБА_2 направлено лист з вимогою про скликання загальних зборів учасників товариства, який повернувся на адресу позивача у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про:

1) визнання припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» у дату набрання чинності рішення суду в цій справі, у зв`язку зі звільненням з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» за власним бажанням;

2) зобов`язання Солом`янську районну в м. Києві державну адміністрацію виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» ОСОБА_1 .

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023 автоматичний розподіл даної позовної заяви не відбувся.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 для розгляду позовної заяви визначено суддю Івченко А.М.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 01.3-16/90/24 від 10.01.2024 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ (у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Івченка А.М.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної позовної заяви.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024 для розгляду позовної заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/20163/23 від 17.01.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

25.01.2024 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2024 відкрито провадження у справі № 910/20163/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.02.2024.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачам п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 31.01.2024 було направлено відповідачу-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 713 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03124, м. Київ, вул. Василенка Миколи, 7-А, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача-1.

Згідно роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет відправлення № 713 не було вручено адресату у зв`язку із відсутністю адресата та 05.02.2024 повернуто відправлення за зворотною адресою, проте фактично конверт до суду не повернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 31.01.2024 було направлено відповідачу-2 в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 31.01.2024 о 17:28 год., що підтверджується наявним у справі відповідним повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

01.02.2024 відповідачем-2 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» ОСОБА_1 . У поданому до суду відзиві відповідач-2 також вказує, що зобов`язання суб`єкта державної реєстрації внести зміни до відомостей про керівника в ЄДР шляхом внесення запису про виключення відомостей в ЄДР про ОСОБА_1 , як керівника, без правових підстав не являється можливим, а також повідомлено, що ОСОБА_1 не звертався з подачею документів до будь-якого суб`єкта державної реєстрації, в тому числі до відповідача-2, для проведення реєстраційної дії щодо зміни керівника.

27.02.2024 у підготовчому засіданні відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 02.04.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/20163/23 від 27.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 02.04.2024.

27.03.2024 позивачем до суду подано заяву про долучення до матеріалів справи документів щодо скликання загальних зборів учасників ТОВ «Авангард-Тех» та протоколу в підтвердження того, що збори учасників товариства не відбулися.

02.04.2024 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.04.2024.

Позивач в судовому засіданні 16.04.2024 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачі 1 та 2 в судове засідання 16.04.2024 не з`явились.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників відповідачів.

В судовому засіданні 16.04.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» (номер запису 0041975) (далі - Товариство, відповідач-1), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи 43494377.

Відповідно до наказу № 5-К від 25.06.2020, у зв`язку із рішенням учасника Товариства № 3 від 24.06.2020 та змінами в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, ОСОБА_1 (далі - позивач) приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Авангард-Тех» з 25.06.2020.

Станом на березень 2021 року, згідно з відомостями зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи 43494377, учасником та кінцевим бенефіціарним власником Товариства була Компанія «АЙОНЕССІ» ІНК (резидентство: Сполучені Штати Америки, місцезнаходження: 3800 S Оушен Драйв, оф. 216, Голівуд, Флорида, Сполучені Штати Америки, 33019).

24.03.2021 позивачем, як директором Товариства, на ім`я Загальних зборів засновників Товариства, за адресою Компанії «АЙОНЕССІ», направлено заяву від 24.03.2021, на підставі ст. 38 КзпП України, з проханням звільнити ОСОБА_1 з посади директора товариства.

Листом від 13.04.2021 від єдиного учасника ТОВ «Авангард-Тех» Компанії IONESSY INC, компанія зареєстрована за адресою: 3800 S OCEAN DR, STE 216, US FL., HOLYWOOD, в особі уповноваженого директора Пуль Ігоря, повідомлено директору Товариства, що крім направлення учасникам Товариства заяви про звільнення, директор зобов`язаний скликати Загальні Збори учасників Товариства та йому (директору) необхідно підготувати акт прийому-передачі справ наступнику та звіт про виконану роботу за період з 25 червня 2020 року по 13 квітня 2021 року.

Згідно з відомостями зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи 43494377 (станом на 09.11.2023) засновниками (учасниками) Товариства є:

- ОСОБА_2 - розмір частки засновника (учасника) 6.500,0- грн.

В розділі «інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи» вказані:

ОСОБА_3 - тип бенефіціарного володіння: непрямий вирішальний вплив; відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу - 50;

ОСОБА_4 - тип бенефіціарного володіння: непрямий вирішальний вплив; відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу - 50.

27.09.2022 позивач звернувся до засновника (учасника) Товариства ОСОБА_2 з заявою, на підставі ст. 38 КзпП України, з проханням звільнити ОСОБА_1 з посади директора Товариства з 13.10.2022.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено ОСОБА_2 заяву від 27.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з описом вкладення за трек-кодом № 688.

09.11.2023 позивач звернувся до засновника (учасника) Товариства ОСОБА_2 з листом, в якому містилося прохання зібрати Загальні Збори Товариства для розгляду заяви позивача про звільнення його з посади директора Товариства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено ОСОБА_2 лист від 09.11.2023 та заяву про звільнення за власним бажанням від 09.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з описом вкладення за трек-кодом № 760.

27.02.2024 позивачем на адресу засновника (учасника) ТОВ «Авангард-Тех» - ОСОБА_2 (згідно з інформації, що міститься у витязі з ЄДРПОУ) направлено заяву про звільнення його з посади директора за власним бажанням з 27.03.2024 та повідомлення про скликання Загальних зборів учасників ТОВ «Авангард-Тех» від 27.02.2024, в якому директором Товариства - ОСОБА_1 , затверджено скликання Загальних зборів учасників ТОВ «Авангард-Тех», та встановлено, що Збори відбудуться 27.03.2024, об 11:00 год, за адресою: м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, офіс № 1, на яких будуть розглядатися наступні питання порядку денного:

- звільнення з посади директора ТОВ «Авангард-Тех» - ОСОБА_1 ;

- про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника ТОВ «Авангард-Тех» - ОСОБА_1 .

Направлення на адресу ОСОБА_2 заяви про звільнення за власним бажанням від 27.02.2024 та повідомлення про скликання Загальних зборів учасників ТОВ «Авангард-Тех» від 27.02.2024 підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист за № 272, накладною з відповідним номером поштового відправлення та фіскальним чеком.

Скликані на 27.03.2024 Загальні збори учасників ТОВ «Авангард-Тех» не відбулися у зв`язку із неявкою на них єдиного учасника Товариства - ОСОБА_2 , про що складено та підписано позивачем Протокол про те, що Загальні збори учасників ТОВ «Авангард-Тех» () скликані на 27.03.2024 об 11:00 год є такими, що не відбулися.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в розділі «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» зазначено: ОСОБА_1 - керівник.

Спір виник внаслідок неможливості позивача звільнитись із займаної посади директора Товариства у передбачений чинним законодавством спосіб, що в свою чергу унеможливлює виключення відомостей про позивача як керівника (директора) Товариства із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Так, відповідно до ст. ст. 2, 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) право громадян України на працю, серед іншого, включає право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України вільний вибір виду діяльності. Згідно зі ст. ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Частиною 1 статті 3 Кодексу законів про працю України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Однією з підстав припинення трудового договору є його розірвання з ініціативи працівника (п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Порядок створення та порядок діяльності окремих видів господарських товариств регулюються законом (ч. 1 ст. 79 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

З огляду на викладене, позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Отже, нез`явлення учасника ТОВ «Авангрд-Тех» на Загальні збори унеможливлює вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора цього Товариства. Таким чином, у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Процедура звільнення з ініціативи працівника визначена ст. 38 КЗпП України, ст. ст. 30, 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до яких праву директора на звільнення кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом із тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Згідно з положеннями зазначеними в ч.ч. 1-5 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

У постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 911/719/21 викладено висновок, що передбачений ч. 1 ст. 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноваженого органу письмово за два тижні та ініціювання скликання загальних зборів учасників. У випадку вчинення директором відповідних дій, на учасників товариства покладено обов`язок розглянути заяву директора про звільнення та прийняти відповідне рішення про таке звільнення. При цьому на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення інших учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом підприємства.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) Товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган Товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Судом встановлено, що позивачем належним чином та у встановлені законодавством строки повідомлено учасника ТОВ «Авангрд-Тех» - ОСОБА_2 , про скликання Загальних зборів учасників Товариства, а отже дотримано порядок скликання загальних зборів учасників Товариства та належним чином повідомлено про мету (порядок денний) таких зборів.

Враховуючи викладене та докази надані позивачем в підтвердження повідомлення учасника Товариства про скликання Загальних зборів, суд приходить до висновку, що позивачем вжито всіх залежних від нього дій задля припинення трудових відносин з відповдіачем-1 в порядку, визначеному чинним законодавством.

Як встановлено судом, скликані позивачем на 27.03.2024 Загальні збори учасників ТОВ «Авангрд-Тех» не відбулися, а тому питання звільнення позивача не вирішено, що відповідно є прямим порушенням гарантованого йому Конституцією України права на працю та на припинення трудових відносин.

Відповідачем-1 доказів, що б спростовували викладені вище обставини до суду не подано.

У даному випадку положення закону щодо письмового попередження учасників (засновників) про бажання звільнитися за власним бажанням з боку засновників фактично нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника (директора) чинне законодавство не передбачає, у той час як ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється.

Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.11.2018 у справі № 562/304/17, від 30.01.2019 у справі №145/1885/1-ц, від 10.04.2019 у справі №510/456/17, від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, а також у постанові від 14.06.2023 у справі № 448/362/22.

Суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як визнання трудових відносин з відповідачем-1 припиненими є правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання трудових відносин між позивачем та відповідачем-1 припиненими, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, враховуючи положення п. 1 ст. 38 КЗпП України, суд вважає за необхідне відзначити, що трудові відносини між позивачем та відповідачем-1 підлягають припиненню, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, з 27.03.2024.

Частиною 7 статті 233 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді.

При виготовленні повного тексту рішення судом виявлено, що під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення судом помилково не зазначено, що трудові відносини підлягають визнанню припиненими з 27.03.2024.

Зважаючи на наведене, суд робить застереження про виправлення в цій частині рішення до його підписання суддею.

Щодо вимоги про зобов`язання Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, виходячи із вище викладеного, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з підприємством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Враховуючи зазначене, у зв`язку із прийняттям судом рішення щодо визнання припиненими трудових відносин позивача з відповідачем-1, суд дійшов висновку також і про задоволення вимоги позивача в частині зобов`язання Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» ОСОБА_1 .

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача-1 на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненими з 27.03.2024 трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех», у зв`язку зі звільненням з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» за власним бажанням.

3. Зобов`язати Солом`янську районну в м. Києві державну адміністрацію (03020, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41, ) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» ОСОБА_1 .

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Тех» (03124, м. Київ, вул. Василенка Миколи, 7-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 5.368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 31.05.2024.

Суддя В.В.Сівакова