ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Черкаси cправа №925/333/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., без виклику учасників справи, розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (вул.Батумська, 11, м.Дніпро, 49074, ідентифікаційний код 14360080)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 90375,73 грн,

14.03.2024 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідачки борг за кредитним договором №N20.60. від 12.05.2023 у розмірі 90375,73 грн, яка складається з 72573,77 грн заборгованості за кредитом, 7813,99 грн заборгованість за процентами, 4720,17 грн заборгованості за винагородою, 1000,00 грн штрафу (фіксована складова) та 4267,80 грн штрафу (змінна складова). У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідачки судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав відповідачці кредитні кошти у сумі 85356,15 грн. Проте відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала та у визначений графіком строк кредитні кошти не повернула, внаслідок чого станом на 27.02.2024 у відповідачці наявна заборгованість перед позивачем у сумі 90375,73 грн, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачці строк для подачі відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову у строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали та заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 10 днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідачки на позов не пізніше 10 днів з дня отримання відзиву.

Відповідачка у встановлений судом строк, відзив на позов чи клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надала. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 про відкриття провадження у справі 21.03.2024 направлена на адресу відповідачки, яка вказана позивачем у позовній заяві, за адресою її місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте ця ухвала вручена відповідачці не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом також був замовлений витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації ОСОБА_1 . Згідно з відповіддю №547293 від 17.04.2024, відповідачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

На цю адресу судом також було направлено ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.03.2024 про відкриття провадження у справі, проте за цією адресою ухвала суду вручена відповідачці також не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про відкриття провадження у справі судом також було повідомлено відповідачку шляхом розміщення на офіційному сайті Господарського суду Черкаської області оголошення про повідомлення учасника справи у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом здійснювались заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи Господарським судом Черкаської області шляхом направлення телефонограми, яка була прийнята фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , про що є відомості у матеріалах справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем реєстрації відповідачки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , є адреса, яка зазначена позивачем у позові, та на яку суд направляв ухвалу про відкриття провадження у справі - АДРЕСА_1 .

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Отже, судом вжито належних заходів про повідомлення відповідачки про розгляд справи, але остання не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

12.05.2023 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №N20.60. (далі договір).

Вид кредиту строковий кредит (пункт А1 договору).

Ліміт цього договору у розмірі 85356,15 грн на погашення кредитних зобов`язань за договорами: №N20.60. від 22.10.2020, №N70.40. від 18.03.2023 (пункт А2 договору).

Термін повернення кредиту 10 травня 2024 року. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 цього договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором*((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*процентна ставка за місяць)/((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1); сума щомісячного платежу за %=(залишок заборгованості за кредитом*річна процентна ставка/кількість днів поточного року)*кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу; сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту - сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 7-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 10 травня 2024 року (пункт А3 договору).

За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 24,90% річних (пункт А6 договору).

У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого пункт А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням (пункт А7 договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі, та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається, простроченою на наступний день. Розподіл внесених коштів на погашення кредиту проводиться в відповідну дату згідно з графіком платежів. (пункт А8 договору).

Позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у пункті А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Сплата винагороди здійснюється згідно з графіком платежу та, в разі дострокового погашення кредиту, згідно з фактичним періодом користування кредитними коштами від дати погашення згідно з графіком платежу до дати дострокового погашення кредиту (пункт А10 договору).

Позичальник зобов`язується, зокрема сплатити проценти за користування кредитом відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 цього договору та повернути кредит у терміни, встановлені пунктами 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору (пункти 2.2.2 та 2.2.3 договору).

3а користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пункті А.6 цього договору. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому пунктом 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки (пункт 4.1 договору).

Позичальник сплачує банку винагороду за відкриття позичкового рахунку згідно з пунктом А9 цього договору (пункт 4.4 договору).

Позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з пунктом А10 цього договору (пункт 4.5 договору).

У випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн + 5% від суми встановленого у пункті А2 цього договору ліміти на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (пункт 5.8 договору).

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами (пункт 6.1 договору).

Цей договір у частині пункту 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (пункт 6.2 договору).

Договір підписаний уповноваженою особою банку та відповідачкою особисто та скріплений печаткою банку.

У додатку №1 до договору банк та позичальник узгодили графік повернення частини кредиту та сплати процентів за відповідний розрахунковий період; розмір частини кредиту, що підлягає поверненню у відповідну дату; суму процентів, що підлягає сплаті у відповідну дату; суму комісійних винагород; кредит та проценти, та комісія разом. Згідно з графіком позичальниця до 12 числа кожного місяця, починаючи 12.06.2023 повинна була сплачувати банку по 8802,38 грн. Термін повернення до 10 травня 2024 року.

На виконання умов договору, позивачем 12.05.2023 перераховано на рахунок відповідачки кредитні кошти у розмірі 85356,15 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.30321048.45835.70198 (а.с.16).

Відповідачка свої зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитом, процентів та комісії в повному обсязі не виконала та у передбачений договором строк кредитні кошти позивачу не повернула, сплативши на користь позивача 17606,00 грн, що підтверджене випискою по особовому рахунку відповідачки.

17.02.2024 позивач направив на адресу відповідачки вимогу від 14.02.2023, у якій просив відповідачку погасити всю заборгованість за наявним кредитом у розмірі 84161,06 грн до 21.02.2024.

Згідно з інформацією, що міститься на офіційному сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» цю вимогу відповідачка отримала 24.02.2024 особисто (трек номер 364), проте у визначений у вимозі строк заборгованість перед позивачем не погасила, що і стало підставою для звернення відповідача з цим позовом до суду для примусового її стягнення з відповідачки.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором у розмірі 90375,73 грн, яка складається з 72573,77 грн заборгованості за кредитом, 7813,99 грн заборгованість за процентами, 4720,17 грн заборгованості за винагородою, 1000,00 грн штрафу (фіксована складова) та 4267,80 грн штрафу (змінна складова).

Відносини, які виникли між позивачем та відповідачкою за своєю правовою природою є фінансовими зобов`язаннями. Правовим регулюванням таких правовідносин є норми встановлені у §1 Фінанси і банківська діяльність Господарського кодексу України та Главі 71 Цивільного кодексу України.

Підставою виникнення таких правовідносин відповідно до положень закону є укладення письмового договору. Так, відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з положеннями статті 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до приписів статті 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти у сумі 85356,15 грн, що підтверджене належним доказом (меморіальним ордером).

Згідно з графіком погашення (додаток №1 до договору) сторони погодили термін повернення частини кредиту та сплати процентів за відповідний розрахунковий період; розмір частини кредиту, що підлягає поверненню у відповідну дату; суму процентів, що підлягає сплаті у відповідну дату; суму комісійних винагород; кредит та проценти та комісія.

З матеріалів справи слідує, що відповідачка не дотримувалась термінів внесення платежів з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користуванням кредитними коштами, строк повернення яких сторони узгодили у графіку погашення заборгованості за кредитним договором, чим порушила умови кредитного договору.

У пункті А3 договору передбачено, що згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 7-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

Суд зазначає, що у частині 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено пряму норму закону, відповідно до якої встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, нормою частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачене право позикодавця в разі прострочення повернення чергової частини вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв`язку з порушенням графіку повернення кредиту, 17.02.2024 позивач направив на адресу відповідачки вимогу від 14.02.2023, у якій просив погасити всю заборгованість за наявним кредитом у розмірі 84161,06 грн до 21.02.2024.

Цю вимогу відповідачка отримала 24.02.2024 особисто (згідно з інформацією Акціонерного товариства «Укрпошта» трек номер 364).

З наведеного слідує, що позивач скористався своїм правом вимагати дострокового повернення залишку позики та сплати належних йому процентів, як це передбачено умовами кредитного договору та частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України. Згідно з розрахунком позивача станом на 27.02.2024 заборгованість відповідачки за наданим кредитом становить 72573,77 грн, яку відповідачка після вимоги банку не повернула.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 10561 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

У пункту А6 договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 24,90%.

За розрахунком позивач заборгованість відповідачки за відсотками становить 7813,99 грн, дослідивши цей розрахунок відсотків, суд дійшов висновку, що він здійснений арифметично вірно та до 13.02.2024 (дати пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредитних коштів (вимога була надіслана відповідачці 17.02.2024).

За умовами договору позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у пункті А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Сплата винагороди здійснюється згідно з графіком платежу та, в разі дострокового погашення кредиту, згідно з фактичним періодом користування кредитними коштами від дати погашення згідно з графіком платежу до дати дострокового погашення кредиту.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки 4720,17 грн заборгованості за винагородою.

Як встановлено судом, у вимозі про дострокове повернення кредитних коштів банк вимагав повернути всю заборгованість за кредитним договором до 21.02.2024.

Оскільки, строк виконання, який передбачений у вимозі сплив, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідачкою повинні були бути виконані до 21.02.2024 (включно). Проте доказів сплати цієї заборгованості матеріали справи не містять

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, позивачем належними та допустимим доказами підтверджено розмір заборгованості відповідачки за кредитом у сумі 72573,77 грн, заборгованості за відсотками у сумі 7813,99 грн та заборгованості за винагородою у сумі 4720,17 грн, тому вимоги позивача про їх стягнення з відповідачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач також нарахував відповідачці 5267,80 грн штрафу (1000,00 грн фіксована складова та 4267,80 грн змінна складова).

У випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн + 5% від суми встановленого у пункті А2 цього договору ліміті на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (пункт 5.8 договору).

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (із змінами), в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (із змінами), який продовжено та триває до цього часу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у частині стягнення з відповідачки 5267,80 грн штрафу (1000,00 грн фіксована складова та 4267,80 грн змінна складова).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 90375,73 грн підлягають до часткового задоволення у частині стягнення з відповідачки 72573,77 грн заборгованості за кредитом, 7813,99 грн заборгованості за процентами, 4720,17 грн заборгованості за винагородою.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки у сумі 2851,50 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (вул.Батумська, 11, м.Дніпро, 49074, ідентифікаційний код 14360080) 72573,77 грн заборгованості за кредитом, 7813,99 грн заборгованості за процентами, 4720,17 грн заборгованості за винагородою та 2851,50 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко