ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/381/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Бондарчук А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Бень В.Е. - довіреність від 01.02.2024;

від відповідача: Антоневський В.В. - довіреність від 09.02.2024,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини

про стягнення 6544,11 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом про стягнення з Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини 6544,11 грн, з яких: 5549,02 грн пені, 556,37 грн 3% річних та 438,72 грн інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним проведенням розрахунків за поставлений природній газ у грудні 2021 року та квітні 2023 року, на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Ухвалою від 10.04.2024 суд залишив позовну заяву без руху та надав час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 19.04.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 20.05.2024.

16.05.2024 від представника відповідача надійшло клопотання, згідно якого він просить зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача суми 3 % річних, пені та інфляційних.

Судове засідання, яке було призначено на 20.05.2024 о 10:00, не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для проведення засідання по даній справі (у період з 09:58 по 10:30) у Житомирській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою від 20.05.2024 суд призначив судове засідання на 29.05.2024.

В судовому засіданні 29.05.2024 представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. На запитання суду пояснила, що окремо рахунок на оплату та акт приймання-передачі природного газу на суму 0,50 грн відповідачу 25.12.2024 не направлявся, а був направлений разом із примірником договору у 2021 році.

Представник відповідача пояснив, що рахунок та акт приймання-передачі природного газу, які направлялися позивачем 25.12.2024, отримані відповіджачем на початку січня 2024 року та відразу передані на оплату в Державну казначейську службу України у м. Житомирі Житомирської області, яка перерахувала кошти позивачу лише 17.02.2024. Просив суд врахувати, що Житомирська обласна державна лікарня ветеринарної медицини є бюджетною установою, яка повністю фінансується з державного бюджету України та зменшити суму нарахованих 3% річних, пені та інфляційних.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (позивач, постачальник, постачальник "останньої надії"), відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, (далі - НКРЕКП) №880 від 04.07.2017 про видачу ліцензій на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу (ст.1 Закону України "Про ринок природного газу").

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236".

Пунктом 2 вказаної Постанови №1102 визначено, що з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Житомирська обласна державна лікарня ветеринарної медицини є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України.

Позивач у позовній заяві вказав, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2501 затверджено Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - договір (а.с.41-42)), згідно з п. 1.1.-1.3. якого, Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу постачальником "останньої надії" (далі - постачальник). Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх споживачів України. Цей Договір є договором приєднання. При укладенні цього Договору зі Споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Відповідно до п.11.1 договору, останній набрав чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором

Відповідачу, як суб`єкту ринку природного газу, було присвоєно персональний ЕІС-код: 56XS00000JEBO005.

У листі від 17.01.2024 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" підтвердив, що споживач з EIC-кодом 56XS00000JEBO005 (відповідач) закріплений в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ "ГК "Нафтогаз України" та надав скріншоти з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача (а.с. 32-34).

Позивач стверджує, що взяті на себе зобов`язання відповідно до договору виконав належним чином та у повному обсязі, поставивши відповідачу природний газ на загальну суму 25946,74 грн, однак відповідач оплатив отриманий природний газ з порушенням строків, встановлених п. 4.4. Договору, що стало підставою для нарахування 5549,02 грн пені, 556,37 грн 3% річних та 438,72 грн інфляційних.

Відповідач у клопотанні від 16.05.2024 поставку позивачем природного газу на суму 25946,74 грн не заперечував, однак вказав, що про його приєднання до постачальника "останньої надії" дізнався лише в січні 2024 року, коли ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надіслала рахунок та договір, який негайно був оплачений. Також у вказаному клопотанні, покликаючись, зокрема на висновки, сформульовані у постановах ВП ВС від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц, №46/14523/15-ц та у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, відповідач просив суд зменшити стягнення 3% річних, пені та інфляційних, обґрунтовуючи тим, що є неприбутковою бюджетною установою, яка 100-відсотково фінансується з державного бюджету та станом на момент вирішення спору повністю оплатила суму заборгованості, а позивачем не надано будь яких доказів завдання йому збитків

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЗУ "Про ринок природного газу", права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частиною 2 статті 714 ЦК України обумовлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" (а.с. 41-42), до якого відповідач був підключений у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом Оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом з особистого кабінету ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на інформаційній платформі Оператора ГТС (а.с.47-48).

При цьому, оскільки у клопотанні від 16.05.2024 відповідач вказував на те, що про факт підключення його до постачальника "останньої надії" дізнався лише в січні 2024 року, слід зазначити, що договір є публічним і не потребує обов`язкового підписання сторонами, тому вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії". договір є публічним і не потребує обов`язкового підписання сторонами, тому вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії".

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Правила постачання природного газу (п.п.4, 6) встановлюють, що постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Для побутових споживачів така інформація додатково розміщується у платіжних документах за спожитий природний газ.

З наведеного випливає, що споживач, враховуючи його обізнаність про закінчення дії основного договору та продовження фактичного споживання послуг з постачання природного газу, не був позбавлений можливості ознайомитись з типовим договором та ціною на природний газ на офіційному сайті постачальника "останньої надії".

Суд встановив, що згідно з п. 2.1. типового договору, за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього обсягах, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 3.1. типового договору передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з п. 4.1. договору, постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Суд встановив, що ціна природного газу, який постачався позивачем, як постачальником "останньої надії" для споживачів, що є бюджетними установами становила: у період з 1 по 30 листопада 2021 року - 16,8 грн. за 1 куб. метр з ПДВ. У період з 01 грудня 2021 року ціна розраховувалася відповідно до формули п. 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМ України від 30.09.2015 №809 (в редакції постанови КМУ №1102 від 25.10.2021).

З 01.12.2021 ціна природного газу опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price (а.с. 24-27)).

Розрахунок за поставлений постачальником "останньої надії" природний газ здійснюється споживачем в установлений договором термін (пункт 8 розділу VI Правил постачання природного газу).

Також суд враховує, що відповідно до 4.3. договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п. 4.3. договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4. Договору).

При цьому, згідно з п. 11.5 договору, усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

У разі отримання постачальником від споживача заяви про бажання використовувати у взаємовідносинах електронний документообіг і повідомлення за цим Договором також можуть бути складені відповідно до законодавства про електронний документообіг та використання електронних документів. У такому разі такі документи і повідомлення мають юридичну силу оригіналу документа.

Суд встановив, що позивач, як постачальник "останньої надії" поставив відповідачу природний на загальну суму 25946,74 грн, що підтверджується актами приймання передачі природного газу №31042 за грудень 2021 року на суму 0,50 грн та №7181 за квітень 2023 рік на суму 25946,24 грн (а.с. 18, 21).

За твердженням позивача, на виконання умов п. 4.3. Договору, ним було направлено на електронну адресу відповідача через програму 1С відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу за грудень 2021 у розмірі 0,50 грн та квітень 2023 року у розмірі 25946,24 грн.

Однак, направлення відповідачу рахунків на оплату за допомогою бухгалтерської програми 1С не приймаються судом до уваги, оскільки умовами типового договору таке не передбачено, а сторонами додатково, в порядку п.11.5 договору, не узгоджено про надіслання рахунків у такий спосіб.

Водночас, суд встановив, що акт приймання-передачі природного газу за квітень 2023 року на суму 25946,24 грн та рахунок на оплату (природний газ) №15051 на суму 25946,74 грн, до якого включено заборгованість за актом приймання-передачі природного газу у грудні 2021 році у розмірі 0,50 грн, були надіслані відповідачу 25.12.2023 (а.с. 19-20), та отримані відповідачем у січні 2024, що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Також суд встановив, що твердження позивача про направлення відповідачу 23.12.2021 рахунку на оплату 0,50 грн разом з Типовим договором не підтверджено матеріалами справи, оскільки опису вкладення у цінний лист позивач не надав, при цьому наявні в матеріалах справи фіскальний чек від 23.12.2021 та список згрупованих відправлень не є належними доказами такого направлення, оскільки підтверджують лише факт направлення поштової кореспонденції та надання послуг поштового зв`язку, однак не визначають, що саме направлялося. До того ж представник відповідача не підтвердив отримання цієї кореспонденції.

З урахуванням вказаного та приписів п. 4.3 та п. 4.4. Типового договору, у відповідача виник обов`язок з оплати спожитого природного газу за грудень 2021 у розмірі 0,50 грн та за квітень 2023 року у розмірі 25946,24 грн, на підставі отриманого від позивача у січні 2024 року рахунку - до 31.01.2024 року.

Матеріалами справи підтверджено, що кошти за отриманий природний газ було перераховано 17.02.2024 (а.с. 28), тобто, з порушенням встановлених Договором строків.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.5. договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

З розрахунку позивача (а.с. 36-37) вбачається, що за зобов`язаннями грудня 2021 року (акт №31042 за грудень 2021 року на суму 0,50 грн) нараховано:

- пеню в розмірі 0,07 грн - за період з 01.02.2022 по 31.07.2022;

- 3% річних в розмірі 0,03 грн - за період з 01.02.2022 по 16.02.2024;

- інфляційні в розмірі 0,14 грн - за період з лютого 2022 року по лютий 2024 рік.

За зобов`язаннями квітня 2024 року (акт №7181 за квітень 2023 рік на суму 25946,24 грн):

- пеню в розмірі 5548,95 грн - за період з 01.06.2023 по 30.11.2023;

- 3% річних в розмірі 556,34 грн - за період з 01.06.2023 по 16.02.2024;

- інфляційні в розмірі 438,58 грн - за період з червня 2023 року по лютий 2024 рік.

Всього, за вищевказані періоди позивачем нараховано: 5549,02 грн пені, 556,37 грн 3% річних та 438,72 грн інфляційних.

Перевіривши вищевказані розрахунки, суд встановив, що позивач невірно визначив початок періоду виникнення заборгованості, оскільки, як було встановлено судом та зазначено вище, враховуючи, що у відповідача виник обов`язок з оплати спожитого природного газу за грудень 2021 у розмірі 0,50 грн та за квітень 2023 року у розмірі 25946,24 грн - до 31.01.2024 року, право для нарахування пені, річних та інфляційних на суму 25946,74 грн у позивача виникло лише з 01.02.2024.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних, суд встановив, що за період з 01.02.2024 по 16.02.2024, правомірним буде нарахування 3% річних в сумі 34,03 грн. Вимога про стягнення 5549,02 грн пені, 522,34 грн 3% річних та 438,72 грн інфляційних заявлена необґрунтовано та задоволенню не підлягає, оскільки вказані нарахування не охоплюються обґрунтовано визначеним періодом.

Враховуючи суму обґрунтовано заявлених позовних вимог, що за розрахунком суду склала 34,03 грн 3% річних, клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих пені, річних та інфляційних, суд не розглядає. До того ж, суд зауважує, що наведені відповідачем висновки ВП ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 не підлягають застосуванню у даній справі, зважаючи на те, що як підстави, так і предмет позову у справі №902/417/18 та справі. що розглядається, не є ідентичними.

Судовий збір, в порядку ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житомирської обласної державної лікарні ветеринарної медицини (10003, Житомирська обл., м. Житомир, вул.Покровська, буд. 56, ід. код 00698420) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"( 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ):

- 34,03 грн 3% річних;

- 12,60 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.05.24

Суддя Вельмакіна Т.М.