ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/225/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Ничипоренко В. А.; Ніколенко А.Г. - ордер серія АМ№1076903 від 20.02.2024;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Ничипоренка Володимира Анатолійовича

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

про стягнення 39 805,73грн

Фізична особа-підприємець Ничипоренко Володимир Анатолійович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 39 805,73грн, з яких: 36 531,00грн основного боргу, 1 264,00грн 3% річних, 2 010,73грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що Філія "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" не виконала умови договорів на проведення технічного нагляду за виконанням робіт на об`єкті в частині оплати наданих послуг.

В якості правових підстав зазначено ст.525, 526, 625, 626, 627 Цивільного кодексу України, ст.174, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 04.03.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

22.03.2024 суд отримав поштою від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач у позовній заяві не виклав пояснень щодо наявності підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві вимог про стягнення боргу за 19-ма договорами. З матеріалів справи не можна однозначно та чітко встановити про початок строку виконання зобов`язання з оплати як по кожному договору, так і по кожному ряду робіт, та є неможливим встановити початок перебігу строку, коли виникає обов`язок здійснити оплату. На переконання представника відповідача, позивач не довів факту порушення зобов`язання чи іншого визначеного законом обов`язку відповідача, тобто відсутній факт прострочення, а тому підстав для відповідальності згідно з ст. 625 ЦК України немає.

У відзиві представник відповідача просить:

- роз`єднати позовні вимоги, виділивши об`єднані вимоги за договорами: №14 від 08.12.2022, №15 від 08.12.2022, №16 від 08.12.2022, №17 від 08.12.2022, №18 від 08.12.2022, №19 від 08.12.2022, №20 від 08.12.2022, №21 від 08.12.2022, №22 від 08.12.2022, №23 від 08.12.2022, №24 від 08.12.2022, №25 від 08.12.2022, №26 від 08.12.2022, №27 від 08.12.2022, №28 від 08.12.2022, №29 від 08.12.2022, №30 від 08.12.2022, №31 від 08.12.2022, №32 від 08.12.2022, №33 від 08.12.2022 в самостійні провадження по кожному окремому договору;

- в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 39 805,73грн відмовити повністю;

- врахувати заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та розглядати справу №906/225/24 в порядку загального позовного провадження з викликом та участю в судових засіданнях сторін спору.

Ухвалою суду від 27.03.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про роз`єднання позовних вимог у справі №906/225/24; про розгляд справи №906/225/24 у порядку загального позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "16" квітня 2024 р. о 12:30.

У судовому засіданні 16.04.2024 оголошено перерву до "30" квітня 2024 р. о 09:10.

29.04.2024 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про передачу справи №906/225/24 до територіальної юрисдикції (підсудності) до Господарського суду м.Києва.

29.04.2024 суд отримав від представника позивача заперечення на клопотання відповідача про зміну підсудності.

У судовому засіданні 30.04.2024 оголошено перерву до 15.05.2024, 15.05.2024 до 28.05.2024 о 09:20.

Позивач та його представник у судовому засіданні 28.05.2024 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Заперечували проти клопотання відповідача щодо передачі даної справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача в судове засідання 28.05.2024 не з`явився, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений через електронний кабінет в системі "Електронний суд", що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання суду в справі №906/225/24.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що його відсутність не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши клопотання відповідача про передачу справи за територіальною (юрисдикцією) підсудністю до іншого суду від 29.04.2024, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За загальним правилом, викладеним у ч.1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, ч.3 ст.29 ГПК України передбачено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

З огляду на зміст та характер правовідносин, які склалися між сторонами, вбачається, що спір між ними виник саме з діяльності Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (виконання відповідних робіт позивачем на об`єктах філії).

Таким чином, позивач скористався своїм правом на вибір між господарськими судами, яким відповідно до ст.29 ГПК України підсудна справа.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за територіальною (юрисдикцією) підсудністю до іншого суду від 29.04.2024.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

Між Фізичною особою-підприємцем Ничипоренком Володимиром Анатолійовичем (виконавець, позивач) та Державним підприємством "Білокоровицьке лісове господарство" (правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України") (замовник, відповідач) укладено наступні договори на проведення технічного нагляду за виконанням робіт на об`єкті ДП "Білокоровицький лісгосп", що знаходиться за адресою: 11051, Житомирська область, Коростенський район, смт Нові Білокоровичі, вул. Гагаріна, 1, а саме:

1) Договір №14 від 08.12.2022 "Поточний ремонт підлог актового залу на 2-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 7), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с.9);

2) Договір №15 від 08.12.2022 "Поточний ремонт підлог кабінету директора, складського приміщення, охорони праці, заступника директора на 2-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с.10), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.12);

3) Договір №16 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін тамбуру на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 13);

4) Договір №17 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін холу на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 15), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 17);

5) Договір №18 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету голови профспілки на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 18) додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 20);

6) Договір №19 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету ІТ - відділу на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 21), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 23);

7) Договір №20 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету відділу кадрів на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 24), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с.26);

8) Договір №21 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету відділу збуту на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 27), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 29);

9) Договір №22 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету бухгалтерії на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 30), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 32);

10) Договір №23 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету головного бухгалтера на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп " (а.с. 33), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с.25);

11) Договір №24 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету головного механіка, енергетика на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с.36), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 38);

12) Договір №25 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін приміщення кухні на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 39), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 41);

13) Договір №26 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету планового відділу на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 42), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 44);

14) Договір №27 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету лісничого відділу на 1- му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 45), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 47);

15) Договір №28 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін приміщення санвузла на 1- му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 48);

16) Договір №29 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін приміщення санвузла на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 50);

17) Договір №30 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін технічної кімнати прибиральниці на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 52), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 54);

18) Договір №31 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін кабінету архіву лісничого відділу на 1-му поверсі адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 55);

19) Договір №33 від 08.12.2022 "Поточний ремонт стін сходового маршу адміністративної будівлі ДП "Білокоровицький лісгосп" (а.с. 57), додаткова угода №1 від 05.01.2023 (а.с. 59).

За змістом п.3.2 вищевказаних договорів оплата за виконані роботи проводиться замовником після отримання від виконавця та підписання обома сторонами акту прийняття-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.5.5 договорів термін їх дії - грудень 2022 року.

На виконання умов зазначених договорів позивачем надано, а відповідачем отримано послуги на загальну суму 36 531,00грн, що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими печатками актами прийняття-передачі виконаних робіт, а саме:

- згідно акту виконаних робіт №14 від 22.12.2022 до договору №14 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 2 135,00грн (а.с. 8);

- згідно акту виконаних робіт №15 від 22.12.2022 до договору №15 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 452,00грн (а.с. 11);

- згідно акту виконаних робіт №16 від 22.12.2022 до договору №16 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 943,00грн (а.с. 14);

- згідно акту виконаних робіт №17 від 22.12.2022 до договору №17 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 3 074,00грн (а.с. 16);

- згідно акту виконаних робіт №18 від 22.12.2022 до договору №18 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 2 077,00грн (а.с. 19);

- згідно акту виконаних робіт №19 від 22.12.2022 до договору №19 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 227,00грн (а.с. 22);

- згідно акту виконаних робіт №20 від 22.12.2022 до договору №20 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 347,00грн (а.с. 25);

- згідно акту виконаних робіт №21 від 22.12.2022 до договору №21 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 914,00грн (а.с. 28);

- згідно акту виконаних робіт №22 від 22.12.2022 до договору №22 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 826,00грн (а.с. 31);

- згідно акту виконаних робіт №23 від 22.12.2022 до договору №23 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 365,00грн (а.с. 34);

- згідно акту виконаних робіт №24 від 22.12.2022 до договору №24 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 823,00грн (а.с. 37);

- згідно акту виконаних робіт №25 від 22.12.2022 до договору №25 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 330,00грн (а.с. 40);

- згідно акту виконаних робіт №26 від 22.12.2022 до договору №26 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 2 227,00грн (а.с. 43);

- згідно акту виконаних робіт №27 від 22.12.2022 до договору №27 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 3 003,00грн.

- згідно акту виконаних робіт №28 від 22.12.2022 до договору №28 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 3 071,00грн (а.с. 49);

- згідно акту виконаних робіт №29 від 22.12.2022 до договору №29 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 2 426,00грн (а.с. 51);

- згідно акту виконаних робіт №30 від 22.12.2022 до договору №30 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 282,00грн (а.с. 53);

- згідно акту виконаних робіт №31 від 22.12.2022 до договору №31 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 1 128,00грн (а.с. 56);

- згідно акту виконаних робіт №33 від 22.12.2022 до договору №33 замовником задоволені умови договору і приймаються до оплати в повному обсязі в сумі 2 881,00грн (а.с. 58).

Проте, відповідачем станом на день звернення з позовним вимогами у даній справі не сплачено вартість отриманих послуг за вищевказаними договорами та актами.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасником справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договорів надання послуг.

Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору, його умови визначаються сторонами на їх розсуд і є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Як судом зазначалося вище, за змістом п.3.2 вищевказаних договорів оплата за виконані роботи проводиться замовником після отримання від виконавця та підписання обома сторонами акту прийняття-передачі виконаних робіт.

Судом встановлено, що сторонами 22.12.2022 підписано відповідні акти прийняття-передачі виконаних робіт до договорів на проведення технічного нагляду за виконанням робіт на об`єкті на загальну суму 36 531,00грн (а.с. 8, 11, 14, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 51, 53, 56, 58). Зазначені акти підписані відповідачем без жодних зауважень та застережень.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості в розмірі 36 531,00грн суду не надав.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 36 531,00грн належними та допустимими доказами у справі, наявними в матеріалах справи.

Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 1 264,00грн 3% річних (за період з 01.01.2023 по 26.02.2024) та 2 010,73грн інфляційних втрат (за період з січня 2023 року по січень 2024 року) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з наведених норм права вбачається, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним.

Отже, правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача 1264,00грн 3% річних, 2010,73грн інфляційних втрат.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача.

Крім того, згідно з ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 Господарського процесуального кодексу України).

Як вказав Конституційний Суд у п.3.2 рішення від 30.09.2009 №23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами й може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин з іншими суб`єктами права. Також, Конституційний Суд України зазначив і те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки зумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00грн позивачем подано копії договору про надання правової допомоги №4 від 20.02.2024 (а.с.64-65), акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 27.02.2024 (а.с. 68), розрахунку вартості надання правничих послуг (а.с. 66), ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1076903 від 20.02.2024 (а.с. 69).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що заявлені витрати відповідача на професійну правничу допомогу порівняно з предметом спору та складністю справи є неспіврозмірними та достатньо завищеними, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою по даній справі.

Також, судом враховано, що позовну заяву підписано та подано самою Фізичною особою-підприємцем Ничипоренком В.А., а не адвокатом, як зазначено в акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 27.02.2024.

За таких обставин, суд вважає, що справедливими, співрозмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00грн. Витрати в зазначеній сумі є достатніми для наданих адвокатом видів професійної правничої допомоги позивачеві під час підготовки та розгляду даної справи у суді.

У стягненні 7 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу (13 000,00грн - 6 000,00грн) суд відмовляє.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до іншого суду від 29.04.2024.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, Україна, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, ідентифікаційний код 44768034) в особі Філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (11054, Житомирська обл., Коростенський р-н, с. Нові Білокоровичі, вул.Зелена, буд. 1, ідентифікаційний код ВП 45066737)

на користь Фізичної особи - підприємця Ничипоренка Володимира Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

- 36 531,00грн основного боргу;

- 1 264,00грн 3% річних;

- 2 010,73грн інфляційних втрат;

- 3 028,00грн судового збору.

- 6 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.06.24

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (12101, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт Хорошів, вул. Ринкова, 36а; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (рек.)

3- ДП "Ліси України" через електронний кабінет;

4 - Філії "Білокоровицьке лісове господарство" через електронний кабінет;

5 - представнику відповідача через електронний кабінет