ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.06.2024 Справа № 5015/118/11(914/942/24)

Суддя Цікало А. І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування»

про:забезпечення позову
у справі:№ 5015/118/11(914/942/24)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач»
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Тібет»
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ»
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування»
про:витребування майна з чужого незаконного володіння
у межах справи:№ 5015/118/11
за заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина»
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» (ідентифікаційний код 31148163)

Без повідомлення учасників справи.

10.04.2023 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 1048 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тібет» про витребування будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2, реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321 з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Тібет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач».

Позов обґрунтований тим, що спірне нерухоме майно, яке належало позивачу, вибуло із володіння останнього на підставі аукціону від 17.03.2016 р. із продажу майна банкрута, проведеного в межах справи № 5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач». Результати вказаного аукціону визнано недійсними в судовому порядку. Відтак, у позивача виникла необхідність витребувати своє нерухоме майно від останнього набувача.

Ухвалою суду від 22.04.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи № 5015/118/11 про банкрутство ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач»; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.05.2024 р.; відхилено клопотання ПрАТ «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» про об`єднання справ № 5015/118/11(914/2675/23) та № 5015/118/11(914/942/24) в одне провадження.

Ухвалою суду від 23.05.2024 р. задоволено заяви ПрАТ «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» та ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» про залучення до участі у даній справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; залучено ПрАТ «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» до участі у справі як третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; залучено ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» до участі у справі як третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; розгляд справи відкладено на 27.06.2024 р.

03.06.2024 р. до суду за вх. № 2137/24 від ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, витребування якого є предметом даного позову.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» вказує, що право власності на спірне майно - будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321, неодноразово переходило до інших осіб, отже наявна реальна загроза, що ТзОВ «Тібет» вчергове відчужить спірне майно, що значно ускладнить виконання судового рішення чи унеможливити його виконання у разі задоволення позову, що в свою чергу призведе до ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача (боржника) та кредиторів.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Предметом спору у даній справі є витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Обраний заявником захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, витребування якого є предметом даного спору, відповідає вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів та вимогам щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та є таким, що спроможний забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав (інтересів) позивача в разі задоволення майбутнього позову.

Розглянувши заяву ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування» про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що таку заяву слід задоволити та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, витребування якого є предметом даного спору, оскільки невжиття таких заходів істотно ускладнить чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У даному випадку, застосування судом обраного заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та запобігання можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Вжиття судом заходів забезпечення позову сприятиме гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 136, 137, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» про забезпечення позову задоволити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП «Західний ЕТЦ» від 25.05.2017 р.), реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321.

3. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 04 червня 2024 року.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

5. Ухвалу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

6. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/fair/sud5015.

Суддя Цікало А.І.