ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 Справа № 917/313/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра", вул. Ковпака, 59-А, м. Полтава, Полтавський район, Полтавська область, 36007

до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Борисовдрев", вул. 30-річчя ВЛКСМ, 18, м. Борисов, Республіка Білорусь, 222520

про стягнення заборгованості по Договору № 30М/0421-1 від 21.04.2021 року в розмірі 21 194,82 Євро, що еквівалентно 825 173,68 грн за курсом НБУ України на день подання позову,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу від 28.05.2024,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" звернулось з позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Борисовдрев" про стягнення заборгованості у розмірі 21 194,82 євро, що еквівалентно 825 173,68 грн за курсом НБУ України на день подання позову. Дана позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 30М/0421-1 від 21.04.20221 в частині поставки товару позивачу.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору від 21.04.2021 № 30М/0421-1; копію Специфікації від 16.02.2022 № 04; копію рахунку від 16.02.2022 № 04; копію платіжного доручення від 17.02.2022 № 17; копію листа від 17.03.2022; копію листа від 31.03.2022 та інші.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" до Відкритого акціонерного товариства "Борисовдрев" про стягнення заборгованості у розмірі 21 194,82 євро, що еквівалентно 825 173,68 грн за курсом НБУ України на день подання позову. Дана позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 30М/0421-1 від 21.04.20221 в частині поставки товару позивачу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 року справу № 917/313/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 01.03.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 21.09.2023 на 10:00, встановив сторонам строк для подання заяв по суті та зупинив провадження у справі № 917/313/23 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Вказаною ухвалою суд звернувся до Центрального органу Республіки Білорусь - Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Belarus Legal and Treaties Department, який знаходиться за адресою: Ul. Lenina, 19, Minsk, 220030, Belarus з Проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів, відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, відповідачу : Відкритому акціонерному товариству "Борисодрев" (вул. 30-річчя ВЛКСМ, 18, м. Борисов, Республіка Білорусь, 222520, ідентифікаційний код 00276535) ухвали Господарського суду Полтавської області про відкриття провадження від 01.03.2023 у справі № 917/313/23 та позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" з додатками. Направлення вказаних документів здійснено через Міністерство юстиції України.

03.04.2023 до суду надійшов лист Міністерства юстиції України вх. № 4177, яким повідомлено про неможливість виконання судового доручення дипломатичними каналами.

У зв`язку з тим, що судове засідання було призначено на 21.09.2023, суд ухвалою поновив провадження у справі для проведення засідання.

Суд ухвалою від 21.09.2023 відклав підготовче судове засідання на 23.04.2024 року на 10:00 год; зупинив провадження по справі на період повідомлення відповідача та не пізніше 23.04.2024. Крім того, з огляду на відсутність поштового зв`язку із запитуваною Державою направлення судових документів до Центрального Органу Республіки Білорусь, те, що на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та неможливість виконання судового доручення про вручення відповідачу судових документів про відкриття провадження у справі №917/313/23 дипломатичними каналами, суд дійшов висновку про необхідність повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному вебсайті Судова влада України (https://court.gov.ua) в розділі Громадянам / Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме.

Суд ухвалою від 23.04.2024 поновив провадження по справі 917/313/23.

Суд ухвалою від 23.04.2024 року з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.05.2024 року.

28.05.2024 учасники справи представництво у судове засідання не забезпечили.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (вх. № 7529) та про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 15 Конвенції, зокрема, встановлено, що кожна договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Ухвали суду надсилалися на електронну пошту відповідача.

Крім того, ухвали суду від були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також, на офіційному сайті Судової влади України 22.09.2023 та 30.04.2024 були розміщені відповідні оголошення для відповідача про розгляд цієї справи.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18.).

З огляду на викладене суд вважає, що належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи є розміщення на сайті Господарського суду Полтавської області відповідних оголошень-повідомлень.

Суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

21.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" (далі - Покупець) та ВАТ "Борисовдрев" (далі - Постачальник) укладено Договір № 30М/0421-1 (далі - Договір, а.с. 7-11) згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, опис якого вказується в Специфікаціях до цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах і в спосіб, визначений даним договором.

Відповідно до п. 2.4 Договору оплата за товар здійснюється шляхом 100% передоплати протягом трьох банківських днів з дати пред`явлення рахунку постачальником.

У відповідності до умов Договору 16.02.2022 року була погоджена та підписана Специфікація № 04 (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 13), якою погоджено постачання плити деревоволокнистої сухого способу виробництва середньої щільності (МДФ), Е1, 2440x1220x2,5 ) на суму 21194,82 євро.

У специфікації сторони визначили, що поставка товару здійснюється протягом 30-ти днів з моменту зарахування грошових коштів на рахунок постачальника.

21.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" (далі - Покупець) та ВАТ "Борисовдрев" (далі - Постачальник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (а.с. 12), відповідно до якої сторони узгодили підсудність спорів, що можуть виникнути з цього Договору (п. 7.2 Договору).

16.02.2022 Постачальником було виставлено рахунок № 04 на оплату вказаного товару (а.с. 14).

17.02.2022 року платіжним дорученням № 17 було рахунок було сплачено в повному обсязі (а.с. 15).

Позивач зазначає, що в порушення умов Договору відповідачем товар позивачу не відвантажено.

Після введення воєнного стану між сторонами почалися перемовини в онлайн переписці щодо повернення коштів сплачених за товар. На електронну адресу відповідача позивачем направлено листи від 17.03.2022 та від 31.03.2022 щодо повернення сплачених коштів. Дані листи залишені відповідачем без відповіді.

Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 21 194,82 євро, що еквівалентно 825 173,68 грн за курсом НБУ України на день подання позову.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

При вирішенні спору з метою визначення застосовуваного права суд враховує приписи ст. 4-1, 32, 33 закону України «Про міжнародне приватне право» та п. 7.2 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 16.02.2022 року.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України (далі ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Частиною 1 статті 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За умовами ч.1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним попередньої оплати у розмірі 100% від вартості товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором у встановлений строк товар Позивачу не поставив, на вимогу Позивача Відповідач кошти у розмірі 21 194,82 євро не повернув. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 21 194,82 євро, що еквівалентно 825 173,68 грн за курсом НБУ України на день подання позову неповернутої попередньої оплати, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, оцінивши надані сторонами докази, зазначає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими як поданими доказами, так і нормами права, відповідачем не спростовані, а тому судом задовольняються.

Стосовно розподілу судових витрат.

При пред`явленні даного позову позивачем сплачено до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в загальному розмірі 12 520,62 грн, про що свідчить відповідна виписка (а.с. 31).

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Борисовдрев" (вул. 30-річчя ВЛКСМ, 18, м. Борисов, Республіка Білорусь, 222520, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю непрофільна фірма "АСТРА" (36007, м. Полтава, вул. Ковпака, 59А, ) 21 194,82 євро, що еквівалентно 825173,68 грн за курсом НБУ на день подання позову та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 12 520,62 грн.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Повне рішення підписане 07.06.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик