РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2024Справа № 910/3140/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" (м. Київ)

про стягнення 232 753,78 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" про стягнення 232 753,78 грн, з яких: 232 258,80 грн заборгованості за договором №28/09-20 від 28.09.2020 та 494,98 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

10.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечує проти задоволення позову та зазначає, що позивачем не виконувалися зазначені в акті виконаних робіт за квітень 2023 року, означений акт відповідачем не підписувався і не був погоджений, а виконані позивачем роботи за Договором відповідачем оплачені в повному обсязі. У відзиві також викладено клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

При дослідженні матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищенаведеного клопотання відповідача з огляду на те, що предметом позову в даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відтак суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

До відзиву відповідачем також долучено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Означене клопотання обґрунтовано тим, що відповідач ставить під сумнів підписання акту виконаних робіт за квітень 2023 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт його керівником ОСОБА_1 , оскільки станом на 01.04.2023 директором відповідача був ОСОБА_2 .

У той же час у даному клопотанні відповідачем не ставиться під сумнів справжність відбитку печатки цього товариства.

Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.04.2023 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" значився ОСОБА_1 , підпис якого і міститься в акті виконаних робіт за квітень 2023 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт його керівником ОСОБА_1 , а відтак твердження відповідача про те, що його керівником на цей час був ОСОБА_2 не відповідають дійсності, а зміна його керівника відбулась 04.04.2024.

Положеннями ч. 1 ст. 99 ГПК України унормовано, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України).

З огляду на встановлені вище обставини, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на відсутність обставин, що мають значення для справи, і для встановлення яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відтак означене клопотання судом залишено без задоволення.

04.06.2024 від позивача надійшли письмові пояснення по справі та заява про стягнення з відповідача 23 275,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2020 між позивачем, як Підрядником, та відповідачем, як Замовником, було укладено Договір № 28/09-20 на виконання технічних умов № 11497 від 21.03.2018 на каналізування (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого Підрядник зобов`язується здійснити роботи з виконання технічних умов №11497 від 21.03.2018 року на каналізування об`єкта: "Будівництво протезної майстерні адміністративних приміщень гаражів та кімнат відпочинку у складі житлового комплексу, по АДРЕСА_1 ".

Відповідно до п. п. 1.2. - 1.4. Договору Замовник зобов`язується надати Підряднику Погоджену проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування виконання робіт, прийняти виконані належним чином роботи та по їх закінченню здійснити остаточну оплату відповідно до умов даного Договору. Виконання даного Договору здійснюється Сторонами після підписання Договору; перерахування першого платежу, передбаченого пунктом 3.1.1. даного Договору; надання документів згідно п. 1.2.

Пунктом 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №2) сторони встановили Договірну ціну матеріалів та робіт, що виконує Підрядник, яка складає: 2 962 258,80 грн з ПДВ.

Договірна ціна є твердою і не підлягає коригуванню (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. п. 3.1. - 3.1.2. Договору оплата робіт здійснюється поетапно: Замовник повинен перерахувати аванс на закупівлю матеріалів протягом 10 днів з моменту підписання Сторонами даного Договору, в розмірі 869 960,40 грн з ПДВ; Замовник повинен перерахувати грошові кошти протягом 10 днів, з моменту підписання Сторонами Акту здачі-приймання робіт (форми КБ2в, КБЗ), в межах Договірної ціни, зазначеної в п. 2.1 даного Договору.

Пунктами 4.1. - 4.3. Договору встановлено, що строк початку виконання робіт визначається з моменту виконання умов, зазначених у п. 1.4. даного Договору. Строк виконання робіт - 120 робочих днів з моменту виконання умов, зазначених у п.1.4 даного Договору. Про виконання повного обсягу робіт Підрядник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів повідомити про це Замовника та надати Акт здачі-приймання виконаних робіт для підпису Замовником.

Згідно з п. 5.1.1. Договору Замовник зобов`язаний: підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт, що виконані належним чином згідно умов даного Договору. У випадку допущення відхилень (недоліків) у виконаних роботах, Замовник із Підрядником узгоджують порядок, умови та строки виправлення Підрядником недоліків, письмово зафіксованих комісією у складі представників Сторін. У випадку недосягнення згоди спір вирішується відповідно до чинного законодавства України; своєчасно сплачувати платежі відповідно до умов даного Договору; не розголошувати інформацію, що визнається Сторонами комерційною або конфіденційною; своєчасно вирішувати виникаючи в процесі виконання робіт питання, які безпосередньо пов`язані з виконанням даного Договору та залежать від Замовника.

Роботи виконуються персоналом, механізмами, інструментами та матеріалами Підрядника (п. 6.1. Договору).

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.837-886 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 843 ЦК України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (ч. ч. 1-3 ст. 844 ЦК України).

За ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначає позивач, він у повному обсязі виконав передбачені Договором роботи, які відповідачем прийняті без зауважень.

На підтвердження викладеного позивачем надано до матеріалів позовної заяви копії підписаних та скріплених печатками обох сторін довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та актів приймання виконаних будівельних робіт:

- довідка КБ-3 за січень 2021 року та акт КБ-2в за січень 2021 року на суму 1 003 658,40 грн;

- довідка КБ-3 за лютий 2021 року та акт КБ-2в за лютий 2021 року на суму 1 023 384,00 грн;

- акт КБ-2в від 29.06.2021 на суму 597 220,80 грн;

- довідка КБ-3 за червень 2021 року та акт КБ-2в за червень 2021 року на суму 164 265,60 грн;

- довідка КБ-3 за червень 2021 року та акт КБ-2в за червень 2021 року на суму 88 617,60 грн;

- довідка КБ-3 за квітень 2023 року та акт КБ-2в за квітень 2023 року на суму 85 112,40 грн.

Крім того, позивачем надано зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що також підтверджують здійснення відповідних господарських операцій.

Також позивач зазначає, що виконання робіт за Договором належним чином і у повному обсязі підтверджується також Актом № В-150-20 технічного приймання вводів водопроводу від 24.06.2019, затвердженого головним інженером ПрАТ "АК "Київводоканал", за яким пред`явлені до здачі водопровідні вводи до житлового будинку є придатними до експлуатації.

В Акті № К-125-20 технічного приймання каналізаційного колектора (магістралі) від 24.06.2019, затвердженому головним інженером ПрАТ "АК "Київводоканал" зазначено, що пред`явлений до здачі каналізаційний колектор (магістраль) готовий до прийняття в експлуатацію; недоліки не виявлені, в якісному відношення роботи виконані задовільно.

Актом № К-126-20 технічного приймання каналізації від 24.06.2019, затвердженим Головним інженером ПрАТ "АК "Київводоканал" 29.09.2020, після огляду домової каналізації встановлено, що дворова каналізація (внутрішнє улаштування, дворова мережа та з`єднувальна ланка) може бути прийнята в експлуатацію з оцінкою задовільно, дефекти не виявлені.

Відповідно до Акту № К-53-22 технічного приймання каналізації будинку № 73 по вул. Польова від 06.04.2021, затвердженого головним інженером ПрАТ "АК "Київводоканал", при огляді дефекти в виконаних роботах не виявлені, при будівництві не допущені відхилення від затвердженого проекту; виконана дворова каналізація може бути прийнята в експлуатацію з оцінкою задовільно.

Актом № В-39-22 технічного приймання реконструйованих камер та колодязів на водопроводі від 26.05.2021, затвердженим головним інженером ПрАТ "АК "Київводоканал", пред`явлена до реконструкції камера об`єкту "Будівництво протезної майстерні, адміністративних приміщень, гаражів та кімнат відпочинку у складі житлового комплексу по вул. Польова, 73 в Солом`янському районі" вважається придатною до експлуатації.

Враховуючи відомості, наявні в Акті № К-49-22 технічного приймання по реконструкції каналізаційних колодязів від 21.09.2021 року, затвердженому головним інженером ПрАТ "АК "Київводоканал", "Заміна існуючих каналізаційних колодязів на нові згідно ТУ", внесені за наслідками огляду каналізаційних колодязів, виконані каналізаційні колодязі можуть бути прийняті в експлуатацію з оцінкою задовільно; дефекти у виконаних роботах не виявлені.

Загальна вартість виконаних позивачем робіт склала 2 962 258,80 грн, проте відповідачем було сплачено лише 2 730 000,00 грн, тож його заборгованість за Договором складає 232 258,80 грн.

19.12.2023 представник позивача направив відповідачу досудову вимогу про стягнення заборгованості, яка отримувачем залишена без задоволення.

Як вказує позивач, останній платіж за Договором відповідачем було здійснено 16.02.2024 в сумі 15 000,00 грн, і з цього моменту не вчинялось дій, спрямованих на сплату в повному обсязі грошових коштів за виконані роботи.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що платіжною інструкцією №3703 від 06.03.2024, ТОВ "Онікс Білд" сплатило позивачу 20 000,00 грн з призначенням платежу: оплата за виконання робіт по влаштуванню зовнішніх мереж водопостачання. Договір №28/09-20 від 28.09.2020; платіжною інструкцією №3836 від 26.03.2024 - 127 146,40 грн з призначенням платежу: оплата за виконання робіт по влаштуванню зовнішніх мереж водопостачання. Договір №28/09-20 від 28.09.2020.

Отже, загальна сума, що була сплачена відповідачем на рахунок позивача, складає 2 877 146,40 грн, що відповідає вартості виконаних робіт згідно з підписаними відповідачем довідками КБ-3 та актами КБ-2в.

При цьому відповідач заперечує підписання акту виконаних робіт за квітень 2023 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року, які датовані 01.04.2023, його керівником ОСОБА_1 , оскільки станом на 01.04.2023 директором відповідача був ОСОБА_2 .

Як зазначалося вище, судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.04.2023 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" значився ОСОБА_1 , підпис якого і міститься в акті виконаних робіт за квітень 2023 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт його керівником ОСОБА_1 , а відтак твердження відповідача про те, що його керівником на цей час був ОСОБА_2 не відповідають дійсності, а зміна його керівника відбулась 04.04.2024.

За таких обставин твердження відповідача про не підписання означених акту та довідки спростовуються матеріалами справи.

Суд відхиляє як необґрунтовані та не підтверджені жодним доказом посилання відповідача на невиконання позивачем робіт, визначених у спірних акті та довідці за квітень 2023 року з огляду на відповідність заактованих робіт переліку таких робіт, погоджених у договірній ціні, наявністю актів прийняття каналізаційних систем в експлуатацію та ненадання відповідачем жодного доказу на підтвердження того, що такі роботи виконувались не позивачем, а будь-якою іншою особою.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

З огляду на вказане в сукупності судом встановлено, що борг відповідача перед позивачем за представленими до матеріалів справи документами на час прийняття рішення становить 85 112,40 грн (за вирахуванням сплачених платіжними інструкціями №3703 від 06.03.2024 на суму 20 000,00 грн та №3836 від 26.03.2024 на суму 127 146,40 грн коштів).

При цьому пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено позивачу заборгованість на суму 147 146,40 грн, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення цієї суми слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім суми основного боргу, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 494,98 грн 3 % річних.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок 3% річних, суд встановив його арифметичну вірність.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 85 112,40 грн заборгованості та 494,98 грн 3 % річних є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 147 146,40 грн провадження у справі належить закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 23 275,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу на підставі: договору про надання правової допомоги №24/1602 від 16.02.2024, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "Веріті Груп", звіту про виконані роботи (надані послуги) за цим договором від 04.06.2024 на суму 23 275,00 грн, рахунків-фактур на оплату №1 від 15.05.2024 на суму 20 000,00 грн та №2 від 03.06.2024 на суму 3 275,00 грн, платіжної інструкції №43 від 16.05.2024 на суму 20 000,00 грн, та акту №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.06.2024 на суму 23 275,00 грн.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність будь-яких зауважень відповідача щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 23 275,00 грн підтвердженим, співмірним зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України такі судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 560,60 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/3140/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" в частині вимог про стягнення 147 146,40 грн.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс Білд" (01103, м. Київ, вул. Чорногірська, 14, оф. 38; ідентифікаційний код 35133361) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 19, кв. 8; ідентифікаційний код 33447996) 85 112 (вісімдесят п`ять тисяч сто дванадцять) грн 40 коп. заборгованості, 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн 98 коп. 3 % річних, 1 284 (одну тисячу двісті вісімдесят чотири) грн 11 коп. судового збору та 8 560 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят) грн 60 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко