УХВАЛА

про повернення зустрічного позову

м. Київ

04.06.2024Справа № 910/3152/24

За зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 )

2) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 )

про визнання недійсним договору позики від 15.01.2016

у справі №910/3152/24

За первісним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 )

До 1) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 )

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про визнання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі недійсним та скасування державної реєстрації

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі №1-09/17 від 07.09.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу «Зміна або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, «Зміни до установчих документів юридичної особи» №4010767 проведену 13.09.2017 року державним реєстратором Редько І. Ю.

21.03.2024 Господарський суд міста Києва дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 21.03.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

25.03.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 21.03.2024.

20.03.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь на запит судді щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_1 (відповідач-2), в якому зазначено, що дану особу «не знайдено».

01.04.2024 суд звернувся до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з запитом у відповідності до статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (відповідач-2).

06.05.2024 від відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист з інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (відповідач-2), в якому зазначено, що ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 з 10.12.2009 по теперішній час.

13.05.2024 суд відкрив провадження у справі №910/3152/24. Розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 02.07.2024.

31.05.2024 до суду від ОСОБА_1 (відповідач-2) надійшов відзив на позов та зустрічна позовна заява.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 , просить суд визнати недійсним договір позики від 15.01.2016, укладений між ОСОБА_2 (позивач за первісним позовом) та ОСОБА_3 (відповідач-1 за первісним позовом).

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, зважаючи на наступне.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2 ст. 180 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд встановив, що зустрічний позов подано з дотриманням процесуального строку.

Проте, суд зазначає, що вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч. 3 ст. 180 ГПК України).

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч. 4 ст. 180 ГПК України).

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 5 ст. 180 ГПК України).

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу) (п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України).

Так, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 173 ГПК України).

Суд констатує, що первісний позов стосується спору, що виник з правочину щодо продажу корпоративних прав, а саме купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Консул-Партнер», який, на думку первісного позивача, відповідає ознакам фраудаторного правочину, а отже такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства з огляду на корпоративний характер спору.

При цьому, на думку, первісного позивача договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства є фраудаторним, оскільки вчинений відповідачами за первісним позовом на шкоду позивачу - кредитору за договором позики від 15.01.2016, за яким ОСОБА_2 надав позику у розмірі 150 000, 00 доларів США ОСОБА_3 .

Предметом зустрічного позову є визнання недійсним саме цивільно-правового договору позики від 15.01.2016, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як фізичними особами.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

Таким чином, в основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 ГПК України або ж спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Фізичні особи можуть бути стороною (позивачем або відповідачем) в господарському процесі, зокрема якщо спір має ознаки корпоративного, або ж стосується господарського договору з фізичною особою-підприємцем, яка в подальшому втратила такий статус, або стосується договору за яким забезпечувалась виконання основного зобов`язання за господарським договором.

В даному випадку спір за зустрічним позовом не відповідає, а ні суб`єктному, а ні предметному критерію підвідомчості спору господарському суду, оскільки, стосується цивільно-правового договору позики, укладеного між фізичними особами, а отже підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З вище встановленого слідує, що в даному випадку, попри взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, суд керуючись ч. 4 ст. 173 ГПК України не в праві об`єднувати в одне провадження вимоги, що підлягають вирішенню в порядку різного судочинства.

Таким чином, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, з огляду на порушення правил об`єднання позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 173, 2 ч. 5 ст. 174, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 з додатками позивачу за зустрічним позовом.

2. Роз`яснити заявнику, що його позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких