ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/2057/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» - адвокат Лобанов Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення, Шаратов Ю.А., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 28.03.2024

по справі №916/2057/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Пельтека Валерія Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс»

про стягнення 803 177,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі № 916/2057/23 залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на користь Фізичної особи-підприємця Пельтека Валерія Івановича 512 565,00 грн суму основного боргу, 41 758,83 грн 3 % річних, 248 853,67 грн інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 047,66 грн.

18.03.2024 на адресу Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24) в якій відповідач просив суд розстрочити виконання рішення у справі № 916/2057/23 в розмірі 815 225,16 грн.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-433/24 від 18.03.2024) відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції зазначив, що ТОВ «Балкан-Плюс» у встановленому законодавством порядку настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання зобов`язання не підтверджено. Боржником не доведено, що воєнний стан, введений на території України, позбавляє можливості ТОВ «Балкан-Плюс» вести господарську діяльність та унеможливлює виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Крім того, у ТОВ «Балкан-Плюс» було достатньо часу для погашення заборгованості до введення воєнного стану в країні з жовтня 2020 року по лютий 2022 року.

Суд першої інстанції також вказав, що боржником не надано доказів на підтвердження наявності посухи в 2022 році на півдні Одеської області та її впливу на господарську діяльність саме ТОВ «Балкан-Плюс».

Суд першої інстанції також вказав, що запропонований боржником графік погашення заборгованості не відповідає приписам частини п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якою, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

На думку суду першої інстанції, надання розстрочення виконання рішення в даній справі порушить баланс інтересів сторін, зокрема, не буде досягнуто мети виконання судового рішення з дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача.

Короткий зміст апеляційної скарги.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23.

Заява ТОВ «Балкан-Плюс» від 14.03.2024 № 14/03 (вх. № 2-421/24 від 14.03.2024) обґрунтована тим, що через військову агресію російської федерації проти України введено на всій території України воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Боржник зазначає, що ТОВ «Балкан-Плюс» є вітчизняним виробником сільськогосподарської продукції, за останніми роками відчуває значні негативні фактори, що вплинули на фінансове становище підприємства. Пандемія та введення воєнного стану у зв`язку з воєнною агресією російської федерації призвели до найтяжчих економічних наслідків, з якими стикнувся ринок сільськогосподарської продукції України та у світовому масштабі. Фактично виробник сільгосппродукції перебуває на межі виживання, що стало, крім іншого, наслідком посухи на півдні Одеської області у 2022 році в період росту рослин.

Боржник зазначає, що підприємство не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес ТОВ «Балкан-Плюс» полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи господарства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутнього врожаю сільськогосподарських культур.

Боржник зазначає, що на теперішній час ТОВ «Балкан-Плюс» обробило землю (оброблення мінеральними добривами, проведення земляних робіт, сіяння високоякісним насінням для вирощування сільськогосподарських культур) та чекає на збір врожаю.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 у справі №916/2057/23 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про розстрочення виконання рішенням Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі №916/2057/23.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/2057/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/2057/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23 до надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23 - залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 3 028,00 грн протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До даної заяви були додані докази сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн. Таким чином, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 20.05.2024; призначено справу №916/2057/23 до розгляду у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на 30.05.2024 о 12:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

30.05.2024 у судовому засіданні прийняв участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» - адвокат Лобанов Р.М.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.04.2024, якою призначено справу № 916/2057/23 до розгляду на 30.05.2024 о 12:00, була отримана позивачем 18.05.2024.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 30.05.2024, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23 по суті, не дивлячись на відсутність представника позивача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У травні 2023 Фізична особа-підприємець Пельтек Валерій Іванович звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про стягнення заборгованості в розмірі 803 177,50 грн, з якої 512 565,00 грн сума основного боргу, 41 758,83 грн 3 % річних, 248 853,67 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку ТОВ «Балкан-Плюс» умов укладеного між сторонами Договору про надання послуг по збиранню зернових культур від 23.06.2020 №23-06-20 БП в частині здійснення повної та своєчасної оплати за фактично надані позивачем послуги.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі №916/2057/23) позов Фізичної особи-підприємця Пельтека Валерія Івановича задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на користь Фізичної особи-підприємця Пельтека Валерія Івановича 512 565,00 грн основного боргу, 41 758,83 грн 3% річних, 248 853,6 грн інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 12 047,66 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі №916/2057/23 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

18.03.2024 на адресу Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про розстрочку виконання рішення від 14.03.2024 №14/03 (вх.№ 2-433/24) в якій просив суд розстрочити виконання рішення у справі № 916/2057/23 в розмірі 815 225,16 грн наступним чином:

- до 30.04.2024 20 000,00 грн;

- до 31.05.2024 20 000,00 грн;

- до 30.06.2024 20 000,00 грн;

- до 31.07.2024 50 000,00 грн;

- до 31.08.2024 50 000,00 грн;

- до 30.09.2024 50 000,00 грн;

- до 31.10.2024 50 000,00 грн;

- до 30.11.2024 50 000,00 грн;

- до 31.12.2024 50 000,00 грн;

- до 31.01.2025 50 000,00 грн;

- до 28.02.2025 50 000,00 грн;

- до 31.03.2025 355 225,16 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що через військову агресію російської федерації проти України введено на всій території України воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Боржник зазначає, що ТОВ «Балкан-Плюс» є вітчизняним виробником сільськогосподарської продукції, яка за останні роки відчуває значні негативні фактори, що вплинули на фінансове становите підприємства. Пандемія та введення воєнного стану у зв`язку з воєнної агресією російської федерації призвели до найтяжчих економічних наслідків, з якими стикнувся ринок сільськогосподарської продукції України та у світовому масштабі. Фактично виробник сільгосппродукції перебуває на межі виживання, що стало, крім іншого, наслідком посухи на півдні Одеської області у 2022 році в період росту рослин.

Боржник зазначає, що підприємство не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес ТОВ «Балкан-Плюс» полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи господарства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутнього врожаю сільськогосподарських культур.

Боржник зазначає, що на теперішній час ТОВ «Балкан-Плюс» обробило землю (оброблення мінеральними добривами, проведення земляних робіт, сіяння високоякісним насінням для вирощування сільськогосподарських культур) та чекає на збір врожаю.

27.03.2024 на адресу Господарського суду Одеської області надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про розстрочення виконання рішення від 14.03.2024, в яких стягувач просить суд відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення у справі № 916/2057/23.

ФОП Пельтек В.І. зазначив, що відповідно до умов Договору про надання послуг по збиранню зернових культур № 23-06-20 БП від 23.06.2020, оплата за надані стягувачем послуги по збиранню урожаю 2020 року здійснюється ТОВ «Балкан-Плюс» протягом одного календарного місяця. Тобто, суму основного боргу в розмірі 512 565,00 грн. Товариство повинно було сплатити ще в 2020 році. У Відповідача було достатньо часу для погашення боргу більше 3-х років. Крім того, відстрочка у рік не гарантує «потерпілій стороні» компенсацію за затримку виконання рішення, враховуючи, що за перші 6 платежів Товариство не поверне ФОП Пельтек В.І. навіть половини основного боргу (і лише 25 % від загальної суми стягнення), а отже, Відповідач продовжить безпідставно користуватися чужими грошовими коштами.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання розстрочки, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статі 331 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про розстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №917/138/16 зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Тобто, підставою для розстрочення виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

При цьому, розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

При цьому, розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду, покращення фінансового стану відповідача, виконання ним зобов`язань як перед позивачем, так і перед третіми особами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на суд, адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бурдов проти Росії).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Із підстав, умов та меж надання розстрочення виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "2102-ІХ від 24 лютого 2022 року.

Воєнний стан в Україні введено з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Боржник є юридичною особою, основним видом діяльності, якого є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.

Загально відомою обставиною є те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України велика кількість посівних площ нині замінована або непридатна до використання через наслідки масових бомбардувань, до частини земель немає доступу, склади з сільськогосподарською продукцією та технікою знищуються.

Суд також бере до уваги обставини того, що прибутки боржника залежать від збору та реалізацію урожаю аграрної продукції. В той же час, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, вжиттям заходів мобілізаційного характеру, підвищенням вартості паливно-мастильних матеріалів, порушенням шляхів логістики внаслідок системних обстрілів та знищення транспортних вузлів та морських портів, значно утруднився збут аграрної продукції, що також негативно впливає на спроможність боржника виконувати свої зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що дані обставини об`єктивно впливають на відсутність у боржника можливості одразу виконати рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі №916/2057/23 та свідчить про наявність підстав для розстрочення виконання такого рішення.

На думку суду, надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.

В той же час, запропонований боржником графік погашення заборгованості не відповідає приписам частини п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якою, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У даному випадку, боржник просив розстрочити виконання рішення від 03.11.2023 у справі № 916/2057/23 в розмірі 815 225,16 грн на період з 03.04.2024 по 31.03.2025.

В той же час, виконання даного рішення може бути розстрочено не пізніше ніж до 03.11.2024, тобто не більше ніж на один рік від його постановлення.

У даному випадку, колегія суддів вважає за можливе розстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» виконання рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі №916/2057/23 на 7 місяців зі сплатою рівними частками за наступним графіком:

- до 30.04.2024 116 460,74 грн;

- до 31.05.2024 116 460,74 грн;

- до 30.06.2024 116 460,74 грн;

- до 31.07.2024 116 460,74 грн;

- до 31.08.2024 116 460,74 грн;

- до 30.09.2024 116 460,74 грн;

- до 31.10.2024 116 460,72 грн.

Колегія суддів вважає, що розстрочення виконання рішення суду до 31.10.2024 не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливостям поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Розстрочення матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяви про розстрочення рішення.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.03.2024 про відмову у розстрочці виконання рішення по справі №916/2057/23 скасувати.

Прийняти нове рішення:

« 1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» про розстрочення виконання рішення задовольнити частково.

2.Розстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю «Балкан-Плюс» виконання рішення Господарського суду Одеської області від 03.11.2023 у справі №916/2057/23 на 7 місяців зі сплатою рівними частками за наступним графіком:

- до 30.04.2024 116 460,74 грн;

- до 31.05.2024 116 460,74 грн;

- до 30.06.2024 116 460,74 грн;

- до 31.07.2024 116 460,74 грн;

- до 31.08.2024 116 460,74 грн;

- до 30.09.2024 116 460,74 грн;

- до 31.10.2024 116 460,72 грн.

В іншій частині заяви відмовити.»

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, не підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог п. 24 ч. 1 ст. 255 та п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.06.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран