ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

06 червня 2024 року Справа № 922/2828/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" (адреса: 61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 96, кв. 1; )
до фізичної особи-підприємця Мкртчяна Юрія Робертовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 380966,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Мкртчяна Юрія Робертовича (даіл - відповідач) 380966,11 грн, з яких:

266297,63 грн - заборгованості з орендної плати;

16333,48 грн - 3% річних;

98335,00 грн - інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у задоволенні позову відмовлено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" на користь фізичної особи-підприємця Мкртчяна Юрія Робертовича 36300 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2024 по справі № 922/282/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі № 922/2828/23 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Мкртчян Юрія Робетровича на користь заборгованість за договором оренди № 25-02-20-3 від 27.02.2020, з яких: 187487,36 грн основний борг, 68271,45 грн інфляційні втрати, 10 807,37 грн 3% річних. В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця (вх. № 5023/24 від 23.02.24) в якій просить суд:

- визнати незаконними рішення приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2024 року ВП НОМЕР_3;

- постанову про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 від 16.02.2024 року ВП НОМЕР_3;

- постанову про накладення арешту на грошові кошти Мкртчяна Ю.Р. від 19.02.2024 року ВП НОМЕР_3;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2024 ВП № НОМЕР_2 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Близнюкова Юрія Володимировича зняти арешти з коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Мкртчяна Юрія Робертовича (РНОКПП, накладені постановою про арешт коштів боржника від 16.02.2024 ВП № НОМЕР_2 та постановою про арешт коштів боржника від 19.02.2024 ВП № НОМЕР_2;

- покласти судові витрати на приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича;

- дозволити скаржнику подати докази щодо розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.02.2024 відкладено вирішення питання щодо прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 (вх. № 5023/24 від 23.02.24) на дії приватного виконавця у порядку ст. 339 ГПК України до повернення матеріалів справи № 922/2828/23 на адресу Господарського суду Харківської області.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (вх. № 6152 від 06.03.24), в якій просить суд зупинити виконання за судовим наказом на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі № 922/2828/23 та судовий наказ на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі № 922/2828/23 визнати таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 відкладено вирішення питання щодо прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (вх. № 6152 від 06.03.2024) до повернення матеріалів справи № 922/2828/23 на адресу Господарського суду Харківської області.

Матеріали справи № 922/2828/23 повернулись на адресу Господарського суду Харківської області.

Розглянувши матеріали справи суддя Байбак О. І., з метою уникнення сумнівів у його неупередженості при розгляді справи № 922/2828/23, вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з такого.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. ч. 1, 9 ст. 39 ГПК України).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Саме така правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 901/22/17.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Так, законодавством України встановлені підстави подання відводу (самовідводу), системний аналіз яких свідчить, що усунення судді від правосуддя повинно бути мотивованим і відповідати меті забезпечення неупередженості суду.

В цій частині слід зазначити, що вимога про вмотивованість заяви про самовідвід прямо випливає зі змісту ч. 1 ст. 38 ГПК України. Аналіз цієї норми права, а також норм статей 35-37 ГПК України показує, що законодавець визнає за суддею право на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Підставою, покладеною суддею Господарського суду Харківської області Байбаком О. І. в основу заяви про самовідвід у справі № 922/2828/23, є те, що ухвалюючи рішення від 05.09.2023 головуючим сформовано правову позицію у даній справі, яка полягає у тому, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" до фізичної особи-підприємця Мкртчяна Юрія Робертовича не підлягає задоволенню.

Однак, постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2024 по справі № 922/282/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чаплинка" задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі № 922/2828/23 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Мкртчян Юрія Робетровича на користь заборгованість за договором оренди № 25-02-20-3 від 27.02.2020, з яких: 187487,36 грн основний борг, 68271,45 грн інфляційні втрати, 10 807,37 грн 3% річних.

На примусове виконання зазначеної постанови Східним апеляційним господарським судом 07.02.2024 видано наказ.

На противагу зазначеному, позиція судді Байбака О. І. щодо невідповідності вимогам ГПК України позовної заяви є незмінною, як вказувалось при ухваленні рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі № 922/2828/23.

При цьому, розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

Окрім того, питання які поставлені ОСОБА_1 при поданні скарг на дії приватного виконавця (вх. № 5023/24 від 23.02.24) та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. № 6152 від 06.03.24), та які слід розглянути суду першої інстанції, фактично виникли в зв`язку з винесенням Східним апеляційним господарським судом постанови від 14.12.2024 (про скасування Рішення Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі № 922/2828/23 прийнятого суддею Байбак О.І.) та виданні на її примусове виконання наказі від 14.12.2024.

Таким чином, суду першої інстанції при розгляді скарги та заяви слід надати, зокрема, правову оцінку діям суду апеляційної інстанції щодо видачі відповідного наказу.

Окрім того, згідно з частиною першою статті 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження. Тому заборона участі судді у новому розгляді справи № 922/2828/23 в повній мірі стосується і окремої стадії - розгляду скарг на дії/бездіяльність органів ДВС (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2019 у справі №336/1379/17).

Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, встановлюють, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" зазначено, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96). У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). Стосовно об`єктивного критерію суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", п. 52). У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію. У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами "правосуддя має не лише здійснюватися, але й виглядати таким, що здійснюється". На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості.

З огляду на викладене, суддею Байбаком О. І. у заяві про самовідвід доведено наявність (складових, визначених Європейським судом) критеріїв в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальті) пункт 98).

За Законом України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2, 6 Закону).

З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню, виходячи із основних засад (принципів) господарського судочинства, враховуючи необхідність об`єктивного розгляду даної справи, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості або необ`єктивності суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Байбак О. І. заявляє самовідвід від розгляду справи № 922/2828/23.

Керуючись статтями 32, 35, 36, 38, 232-236 ГПК України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Заявити та задовольнити заяву про самовідвід судді Байбака О. І. від розгляду справи № 922/2828/23.

Матеріали справи № 922/2828/23 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Суддя О.І. Байбак