АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

06 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/1271/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Філінюка І.Г., Ярош А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 (складено та підписано 28.03.2024, суддя Сулімовська М.Б.)

по справі №916/1271/24

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал"

про стягнення 7367975,58 грн

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 по справі №916/1271/24 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про забезпечення позову та накладено арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Приватному акціонерному товариству "Чорноморський паливний термінал" в межах суми позову в розмірі 7367975,58 грн.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" на вищевказану ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 по справі №916/1271/24.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження названого рішення.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що отримав оскаржуване рішення 28.03.2024.

Однак, через запровадження воєнного стану, регулярні обстріли порту «Чорноморськ», що унеможливлює здійснення повноцінної господарської діяльності апелянтом та зумовило брак штатних працівників (юрисконсультів), скаржник був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою до суду та лише 26.04.2024 уклав з адвокатським бюро договір про надання правової допомоги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 витребувано від Господарського суду Одеської області копії матеріалів справи №916/1271/24 необхідних для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 по справі №916/1271/24 до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

До суду апеляційної інстанції надійшли копії матеріалів справи №916/1271/24 від Господарського суду Одеської області.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи та поданими матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 28.03.2024.

Статтею 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

За приписами ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з відомостей, які містяться у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

У наявних копіях матеріалів справи міститься довідка про доставку електронного документу, а саме оскаржуваної ухвали, до електронного кабінету Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" у відповідності до якої оскаржувану ухвалу отримано апелянтом 29.03.2024.

Наведене свідчить про те, що оскаржувана ухвала була вручена апелянту 29.03.2024.

Відповідно, останнім днем строку звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 є 08.04.2024.

Натомість, апеляційна скарга була надіслана до суду апеляційної інстанції лише 02.05.2024 про що свідчить штамп на поштовому конверті в якому скарга надійшла до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Тобто скаржником був пропущений строк звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 у цій справі.

В обґрунтування обставин, що зумовити пропуск строку на звернення до суду скаржник посилається на запровадження воєнного стану, регулярні обстріли порту «Чорноморськ», що унеможливлює здійснення повноцінної господарської діяльності апелянтом та зумовило брак штатних працівників (юрисконсультів), а тому скаржник був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою до суду та лише 26.04.2024 уклав з адвокатським бюро договір про надання правової допомоги.

Однак, колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Дійсно, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який триває й на теперішній час.

Звичайно, введення воєнного стану є обставиною, яка не залежить від волевиявлення особи і в певних випадках може створити перешкоди та труднощі, що унеможливлюють чи ускладнюють можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Однак, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Для визнання цієї підстави поважною слід брати до уваги, зокрема, територіальне місцезнаходження суду і скаржника, порядок його функціонування, хід бойових дій, існування реальної небезпеки для життя учасників процесу, тривалість самого процесуального строку; час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини (висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі за № 585/2494/18).

У постанові від 10.11.2022 у справі за № 990/115/22 Велика Палата Верховного Суду виснує, що сам факт дії воєнного стану не зупиняє процесуальних строків та у пункті 47 постанови вказує, що "введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відтак є недостатнім в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків посилання всього лише на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є безумовною перешкодою для здійснення правосуддя та не є безумовною підставою для зупинення судового процесу.

Проте, у даному випадку скаржником не доведено, що запровадження воєнного стану причинно-наслідковим зв`язком унеможливило виконання ним процесуальних дій протягом установленого законом строку, в тому числі беручи до уваги, що розгляд справи відбувався вже у воєнний час. При цьому, скаржник не довів жодними доказами, що обставини, на які він посилається, завадили йому своєчасно вчинити відповідну процесуальну дію.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Приватне акціонерне товариство "Чорноморський паливний термінал" є юридичною особою та рівноправним учасником судового процесу, тому недотримання скаржником вимог процесуального закону в частині своєчасності подання апеляційної скарги є суто організаційним питанням суб`єкта господарювання.

Колегія суддів також зауважує, що обставини на які посилається скаржник, зокрема ракетні обстріли, зокрема й у місці знаходження скаржника, мали місце задовго до прийняття оскаржуваної ухвали.

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта про відсутність працівників, зокрема юристів, які б могли подати апеляційну скаргу, з огляду на таке.

Так, сам апелянт не заперечує, що станом на час прийняття оскаржуваної ухвали та до 12.04.2024 у штаті підприємства був юрисконсульт.

До того ж, колегія суддів зазначає, що у провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду також перебуває апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.04.2024, якою було відмовлено Приватному акціонерному товариству "Чорноморський паливний термінал" у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову по справі № 916/1271/24.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 29.04.2024, Приватним акціонерним товариством "Чорноморський паливний термінал" 19.04.2024 засобами електронного зв`язку, а саме через електронний кабінет товариства було подано до суду першої інстанції заяву про скасування заходів забезпечення позову, яка підписана головою правління Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал".

Також, у провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.05.2024 про відмову Приватному акціонерному товариству "Чорноморський паливний термінал" у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви.

З матеріалів оскарження названої ухвали вбачається, що зустрічну позовну заяву було подано Приватним акціонерним товариством "Чорноморський паливний термінал" до суду першої інстанції засобами електронного зв`язку, а саме через електронний кабінет товариства 26.04.2024 та підписана остання головою правління Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал".

До того ж з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що Приватним акціонерним товариством "Чорноморський паливний термінал" у цій справі 19.04.2024 було подано відзив на позовну заяву, 22.04.2024 клопотання про відкладення розгляду справи, 26.04.2024 заяву про поновлення строку на подання відзиву та зустрічного позову.

Отже наведене свідчить про те, що апелянт після прийняття оскаржуваної ухвали та її отримання, приймав активну участь в розгляді даної справи у суді першої інстанції.

Наведене в сукупності свідчить про те, що запровадження воєнного стану, обстріли місця знаходження відповідача та відсутність працівників, не були перешкодою для своєчасного звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024, що спростовує зворотні твердження скаржника.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що скаржник у відповідності до вимог чинного законодавства не обмежений у кількості представників, які наділені повноваженнями на представництво інтересів останнього у суді, а тому апелянт, який був достеменно обізнаний про прийняття оскаржуваної ухвали, не був позбавлений можливості своєчасно оскаржити рішення суду першої інстанції.

Вищенаведене обставини у сукупності свідчать про те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки апелянт об`єктивно не був позбавлений можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Згідно з ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків, а саме апелянту необхідно вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 по справі №916/1271/24.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Чорноморський паливний термінал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 по справі №916/1271/24 залишити без руху.

Приватному акціонерному товариству "Чорноморський паливний термінал" усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 28.03.2024 по справі №916/1271/24, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Повідомити Приватному акціонерному товариству "Чорноморський паливний термінал", що при невиконанні вимог даної ухвали, судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Філінюк І.Г.

Суддя Ярош А.І.