УХВАЛА

05 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/16845/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги розпорядника майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024

у справі №910/16845/23

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг»

про відкриття провадження у справі про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/16845/23, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Київ-Одяг»; визнано грошові вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ПрАТ «Київ-Одяг» в розмірі 1 695 979 079,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ПрАТ «Київ-Одяг»; призначено розпорядником майна ПрАТ «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ПрАТ «Київ-Одяг» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №910/16845/23 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ПАТ АБ «Укргазбанк» у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у справі № 910/16845/23 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Київ-Одяг» та стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ПрАТ «Київ-Одяг» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 40 260,00 грн.

До Верховного Суду від розпорядника майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №910/16845/23, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 залишити в силі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/16845/23 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024.

Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2024 касаційну скаргу розпорядника майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №910/16845/23 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України; надано скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:

-- зазначити конкретні підстави касаційного оскарження, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, на яких подається касаційна скарга;

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 53 680,00 грн;

-- надати суду докази надсилання копії касаційної скарги всім учасникам у справі №910/16845/23.

30.05.2024 розпорядник майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражний керуючий Беркут Максим Сергійович звернувся до Верховного Суду з заявою про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до винесення постанови Верховного Суду у справі №910/16845/23.

Скаржник в обґрунтування вказаної заяви зазначає, що під час проведення процедури розпорядження майном розпорядником майна, станом на дату підготовки касаційної скарги, встановлено відсутність будь-яких грошових активів та іншого майна ПрАТ «Київ-Одяг» за рахунок яких можна було б сплатити судовий збір за подачу цієї скарги.

Розглянувши подане клопотання про відстрочення сплати судового збору, Верховний Суд зазначає таке.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд касаційної інстанції зазначає, що наведеними правовими нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору.

Виходячи з положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору:

1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або

2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів на рахунку, запровадженням воєнного стану, складністю фінансування, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання розпорядника майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №910/16845/23, а відтак, у задоволенні необхідно відмовити.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.10.2023 у справі №910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу про залишення скарги без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

З огляду на викладене, враховуючи, що скаржник скористався правом на усунення недоліків касаційної скарги, однак документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі не надав, натомість заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого відмовлено, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга розпорядника майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича залишається без руху для надання скаржнику строку для усунення недоліків.

При цьому, необхідно зазначити, що звертаючись з заявою про відстрочення сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, інших недоліків касаційної скарги (відсутність доказів надсилання копії касаційної скарги всім учасникам у справі №910/16845/23 та не зазначення конкретних підстав касаційного оскарження, викладених у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, на яких подається касаційна скарга), визначених ухвалою Верховного Суду від 20.05.2024, скаржником усунуто не було.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 288, 290, 291 292 Господарського процесуального кодексу України, статті 4 Закону України "Про судовий збір", Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити розпоряднику майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражному керуючому Беркуту Максиму Сергійовичу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №910/16845/23.

2. Касаційну скаргу розпорядника майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі №910/16845/23 залишити без руху.

2. Надати розпоряднику майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражному керуючому Беркуту Максиму Сергійовичу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Розпоряднику майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражному керуючому Беркуту Максиму Сергійовичу усунути недоліки касаційної скарги у такий спосіб:

- зазначити конкретні підстави касаційного оскарження, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, на яких подається касаційна скарга;

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 53 680,00 грн;

- надати суду докази надсилання копії касаційної скарги всім учасникам у справі №910/16845/23.

4. Роз`яснити розпоряднику майна Приватного акціонерного товариства «Київ-Одяг» арбітражному керуючому Беркуту Максиму Сергійовичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий C.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Г. Пєсков