cправа № 922/2738/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
у справі №922/2738/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-В"
у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш ",-
Хід розгляду справи
1. Постановою Господарського суду Харківської області від 16.05.2023, крім іншого, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (далі - ТОВ "ІЦ "Енергомаш") банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором ТОВ "ІЦ "Енергомаш" арбітражного керуючого Демчана О.І.
- нескасування арештів з усього майна банкрута - ТОВ "ІЦ "Енергомаш", що були накладені в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 для звернення стягнення;
- нездійснення зупинення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 щодо звернення стягнення на рухоме майно-обладнання банкрута ТОВ "ІЦ "Енергомаш";
- нездійснення припинення реалізації майна банкрута ТОВ "ІЦ "Енергомаш";
- невжиття дій для припинення електронного аукціону по лоту № 529293, призначеного на 03.07.2023, щодо реалізації майна банкрута ТОВ "ІЦ "Енергомаш".
5. Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 03.10.2023, засновник ТОВ "ІЦ "Енергомаш" ОСОБА_2 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023, якою задоволено частково скаргу ОСОБА_1 та ФОП Василевського В.Я. на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. щодо подовження виконавчого провадження відносно підприємства-банкрута, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ФОП Василевського В.Я. на дії (бездіяльність) приватного виконавця Турчина А.А.; в іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 просить залишити без змін.
6. Також, не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 03.10.2023, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023, якою задоволено частково скаргу ОСОБА_1 та ФОП Василевського В.Я. на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. щодо подовження виконавчого провадження відносно підприємства-банкрута, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ФОП Василевського В.Я. на дії (бездіяльність) приватного виконавця Турчина А.А.
8. Постановою Верховного Суду від 15.05.2024, касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", до якої приєдналось Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/2738/21 в частині розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. залишено без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/2738/21 в частині розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. залишено без змін.
Касаційне провадження з розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
9. До Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява у справі № 922/2738/21 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про поновлення строку на подання доказів на професійну правничу допомогу та про розгляд заяви без участі ОСОБА_1 .
10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної заяви у справі №922/2738/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О. В., Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.05.2024.
11. Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2024 прийнято заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2738/21 щодо розподілу судових витрат; призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2738/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; роз`яснено учасникам про право подати заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат.
Стислий зміст заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
12. До Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про покладення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн на заявника касаційної скарги Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" і на Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В".
13. Заяву ОСОБА_1 мотивовано понесенням останнім витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду Верховним Судом в касаційному порядку цієї справи (за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А.) та необхідність їх відшкодування.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
14. Від Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява, в якій останнє просить відмовити в ухваленні додаткової постанови за заявою представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції у справі 922/2738/21У у разі, якщо суд дійде висновку про повне чи часткове задоволення заяви - зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до частини п`ятої, шостої статті 126 ГПУ України.
15. Вказана заява Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" обкантована тим, що компенсація судових витрат ОСОБА_1 можлива лише за умови доведення ним, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На думку Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" відзив на касаційну скаргу адвоката Яценко А. О. складається в більшій мірі з дублювання відзиву на апеляційну скаргу; складання процесуальних документів, поданих до суду касаційної інстанції, не потребувало значного обсягу юридичної та технічної роботи.
Розгляд клопотань Верховним Судом
16. Щодо клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доказів на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
16.1. Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу містить клопотання про поновлення строку на подання доказів про витрати на професійну правничу допомогу.
16.2. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
16.3. Як вбачається з матеріалів справи № 922/2738/21 з розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", до якої приєдналось Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/2738/21 в частині розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А., ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які заявник поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом касаційної скарги.
16.4. Постанову Касаційного господарського Суду у справі № 922/2738/21 ухвалено - 15.05.2024, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2738/21 надійшла до Суду 20.05.2024, що стверджується Актом від 21.05.2024 № 32.1-13/277. Зокрема, у вказаному акті зазначено, що при огляді заяви щодо розподілу судових витрат виявлено, що зазначена заява сформована у системі "Електронний суд" - 20.05.2024 о 21:48.
16.5. З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доказів про витрати на професійну правничу допомогу залишається судом без розгляду, оскільки заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2738/21 подана у строк, передбачений статтею 129 ГПК України.
Позиція Верховного Суду
17. Розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судовий витрат на професійну правничу допомогу та додані до неї документи у справі № 922/2738/21, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла наступних висновків.
18. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
19. За змістом статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
20. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
21. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
22. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076- VI).
23. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
24. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
25. Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
26. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
27. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
28. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
29. Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
30. Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
31. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
32. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
33. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
34. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
35. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від такого загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
36. Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
37. Водночас, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
38. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.
39. Отже, з огляду на зазначені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 126 ГПК України).
40. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
41. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Водночас в судовому рішенні суд повинен конкретно зазначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
42. Такі висновки, викладені, зокрема, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
43. Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до статті 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
44. Подібні висновки викладені в пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справ № 922/1964/21, а саме: що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
45. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
46. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн до заяви ОСОБА_1 (вх.№3731/2024) додані копії договору про надання професійної правничої допомоги від 26.11.2022, додаткової угоди № 22/03 АТ від 22.03.2024 до договору про надання правової допомоги від 26.11.2022, акту приймання виконаних робіт/послуг про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2024.
47. Згідно Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 26.11.2022 Адвокатське бюро "Андрій Яценко" надає ОСОБА_1 професійну правничу/правову допомогу з представництва та захисту клієнта, зокрема, представництво інтересів як скаржника, кредитора, боржника, заявника, позивача, відповідача в судах усіх видів судочинства та інстанцій, Верховному Суді, з усіма правами, наданими заявникам, скаржникам, сторонам/учасникам судового процесу.
48. За умовами Додаткової угоди № 22/03 АТ від 22.03.2024 (далі - Додаткова угода), сторони погодили наступне:
- Адвокатське бюро "Андрій Яценко" надає професійну правничу допомогу клієнту за наступним напрямком (дорученням):
- Тарифи за надання професійної правничої (правової) допомоги (пункт 4 Додаткової угоди):
2 000, 00 грн - оплата за 1 годину роботи при складанні письмових заяв, заперечень, пояснень, доводів тощо,
2 500, 00грн - участь в одному судовому засіданні в Верховному Суді незалежно від тривалості;
- Складність справи визначається виходячи з обставин справи, 25-річного досвіду роботи адвоката Яценко А. О., рівня кваліфікації адвоката, складністю доказової бази, наявністю специфіки регулювання окремих відносин, здійснення постійного підвищення кваліфікації адвокатом протягом останніх 10 років, інші чинники, необхідне виділити та підкреслити: …"середньої складності - пов`язане із необхідністю вивчення касаційної скарги, її співставлення за наведеними висновками Верховного суду, наявними матеріалами судового провадження із урахуванням особливостей регулювання у сфері виконавчого провадження в розрізі провадження у справі про банкрутство, вивчення та аналіз висновків Верховного Суду у спірних правовідносинах" (підпункт 5.1. Додаткової угоди).
- Значення справи для Клієнта (необхідне виділено, підкреслено та зазначено критерії віднесення): великої значності (протиправне здійснення виконавчих дій приватним виконавцем Турчином А. А. відносно підприємства-банкрута призводить до позбавлення Клієнта можливості отримати погашення своїх кредиторських вимог) (підпункт 5.2. Додаткової угоди).
- сторони можуть змінити вартість наданої професійної правничої допомоги і визначити її остаточний розмір у відповідному акті приймання виконаних робіт (" (пункт 6. Додаткової угоди).
49. Як вбачається з Акта приймання виконаних робіт/послуг від 20.05.2024, загальна вартість наданих послуг становить 8 000, 00 грн.
50. Згідно з вказаним Актом приймання виконаних робіт/послуг Адвокатське бюро "Андрій Яценко" надало, а ОСОБА_1 прийняв виконання таких юридичних робіт/послуг:
51. Матеріалами справи підтверджується спільний відзив ФОП Василевського В. Я. та ОСОБА_1 на касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", який містить аналіз спірних правовідносин у цій справі, оцінку обґрунтованості посилання скаржника на постанови Верховного Суду, а також зазначаються правові висновки Верховного Суду, які на думку скаржника підлягали врахуванню під час прийняття оскаржуваних судових рішень; та заявлено орієнтовний розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
52. Колегія суддів, дослідивши докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження судових витрат у формі передбаченого Додатковою угодою № 22/03 АТ від 22.03.2024 до Договору про надання правової допомоги б/н від 26.11.2022 фіксованого тарифу за надані послуги, зважаючи на незначну складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів (відзив на касаційну скаргу), заперечення Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про ухвалення додаткового рішення, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
53. Як вбачається з матеріалів справи, спільний відзив ФОП Василевського В. Я. та ОСОБА_1 подано на касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", до якої приєдналось Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В". За результатами розгляду касаційної скарги, Верховний Суд залишив касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/2738/21 в частині розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. - без змін.
54. Отже, заява ОСОБА_1 в частині покладення витрат на правничу допомогу на Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" підлягає задоволенню.
55. У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині покладення витрат на професійну правничу допомогу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В" на думку колегії суддів слід відмовити з огляду на наступне.
55.1. Слід розрізняти скаржника, і сторону, яка приєдналась до касаційної скарги, оскільки зі змісту статті 297 ГПК України вбачається, що приєднання до касаційної скарги передбачає реалізацію учасником справи права на підтримання доводів касаційної скарги особи, на стороні якої заявник виступав, без можливості доповнення доводів касаційної скарги новими аргументами та їх обґрунтуванням.
55.3. Спільний відзив ФОП Василевського В. Я. та ОСОБА_1 , подано на касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в межах доводів та аргументів цієї касаційної скарги.
55.4. З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для покладення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-В".
56. Ураховуючи викладене, керуючись зазначеними критеріями оцінки судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, ураховуючи характер спору та розумну необхідність судових витрат для розгляду цієї справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що розмір заявлених ОСОБА_1 до розподілу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн відповідає критеріям розумності їхнього розміру, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), та є співрозмірними зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами). Водночас, аргументи Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" вказані у заяві про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/2738/21 задовольнити частково.
3. В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити.
4. Доручити Господарському суду Харківської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий В. В. Білоус
Судді О. В. Васьковський