РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024Справа № 910/20104/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави

до 1) Київської міської ради;

2) Громадської організації «Ветеранів та інвалідів АТО

про визнання незаконним та скасування рішення про надання земельної ділянки, припинення права постійного користування, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права

за участю представників:

прокурор: Винник О. О.

від відповідача-1: Пилипчук І. І.

від відповідача-2: Мітюрін С. О.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави до Київської міської ради (далі - КМР, відповідач-1) та Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО" (далі - ГО "Ветеранів та інвалідів АТО", відповідач-2) про визнання незаконним та скасування рішення про надання земельної ділянки, припинення права постійного користування, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права.

У обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що рішення Київської міської ради № 2790/2831 від 07.10.2021 "Про надання ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" земельної ділянки в постійне користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі м. Києва" суперечить вимогам законодавства, а саме - ч. 2 статті 134 Земельного кодексу України. Враховуючи, що передача такої земельної ділянки у постійне користування повинна передаватися окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), прокурор вважає, що рішення про надання в користування земельної ділянки поза аукціоном, було прийняте Київською міською радою всупереч інтересам держави та територіальної громади щодо охорони земельних ресурсів, їх раціонального та ефективного використання з максимально вигідним економічним результатом, що утруднює належне виконання державою своїх соціально-економічних функцій.

У позові прокурор просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради № 2790/2831 від 07.10.2021 "Про надання ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" земельної ділянки в постійне користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі м. Києва";

- припинити право постійного користування ГО "Ветеранів та інвалідів АТО" земельною ділянкою площею 1,27 га (кадастровий номер :90:142:0012) по вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі м. Києва шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.12.2022 (індексний номер 65771179) та скасування здійсненої на його підставі державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2024 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач-1 (Київська міська Рада) у визначений законом строк надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що посилання прокуратури на те, що оспорюване рішення порушує приписи статті 134 Земельного кодексу України є юридично неспроможними, адже зазначена норма не врегульовує питання надання земельних ділянок в постійне користування на земельних торгах. Відповідач-1 вважає, що оспорюване рішення Київська міська рада прийняла на підставі проекту землеустрою, який був погоджений компетентними органами, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач-2 (ГО "Ветеранів та інвалідів АТО") належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, у судових засіданнях зазначив, що підтримує позицію, викладену відповідачем-1 у своєму відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, під час розгляду справи по суті, прокурор заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 та представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши пояснення їх представників у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Також частинами 3, 4 статті 53 ГПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з висновком Конституційного Суду України, викладеним у рішенні від 08.04.99 № 3-рп/99, поняття "інтереси держави" є оціночним; в кожному конкретному випадку прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.

У даній справі на думку прокурора інтерес держави полягає у необхідності забезпечення прав та інтересів територіальної громади, як дійсного власника землі, що є основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави, забезпечення раціонального використання та охорони земель. Київська міська рада як орган, уповноважений діяти виключно в інтересах територіальної громади міста, при прийнятті оскаржуваного рішення розпорядилась земельною ділянкою поза конкурентними засадами, а відтак, діяла всупереч інтересам територіальної громади міста та, відповідно, і держави.

Поряд з цим повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками, відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, наділена саме Київська міська рада, яка за висновком прокурора і допустила порушення вимог закону, а саме - прийняла оспорюване рішення всупереч інтересам територіальної громади та держави, що виключає можливість здійснення нею захисту законних інтересів держави у спірних правовідносинах у спосіб, який обрав прокурор.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що Київська міська прокуратура зверталась до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської державної адміністрації з листом № 15-43 вих12 від 21.11.2023, в якому вказувала на виявлені порушення інтересів держави при прийнятті оскаржуваного рішення, ставила питання про вжиття органом місцевого самоврядування заходів щодо усунення виявлених порушень та скасування рішення, а також інформувала, що у разі їх неусунення прокурор буде звертатись до суду з позовом в інтересах держави самостійно. Водночас будь-яких заходів щодо скасування вказаного рішення Київська міська рада не вжила.

У свою чергу, Департамент земельних ресурсів повідомив прокурора листом № 0570202/3-15789 від 29.11.2023, що відповідно до Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) проект рішення Київської міської ради був підготовлений Департаментом на підставі наданих ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» документів та у відповідності до Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 04.11.2021 № 3135/3176, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, оскільки орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах відсутній, то є підстави для набуття прокурором статусу позивача відповідно до приписів ч. 5 ст. 53 ГПК України.

Отже, оскільки в даному випадку відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, то суд вважає, що прокурор діє як самостійний позивач і не здійснює представництво інтересів держави в особі будь-якого з державних органів, що виконують функції контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що прокурором дотримано визначений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" порядок звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, як самостійного позивача.

По суті заявленого позову судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 20.09.2012 № 200/8484 визначено перелік земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах. До вказаного переліку включено, зокрема, земельну ділянку площею 1,27 га по вул. Здолбунівській (Канальній) у Дарницькому районі міста Києва. Запропоноване цільове призначення (функціональне використання) даної земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-розважального, спортивно-оздоровчого або офісного комплексу.

З Державного земельного кадастру вбачається, що 12.11.2013 державним кадастровим реєстратором Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у місті Києві на підставі проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,27 га (кадастровий номер :90:142:0012) за вказаною адресою.

У подальшому рішенням Київради № 235/4299 від 15.02.2018 внесено зміни до рішення № 200/8484 від 20.09.2012, а саме: місцерозташування зазначеної земельної ділянки змінено на «вул. Канальна, 10», а запропоноване цільове призначення (функціональне використання) земельної ділянки - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Також до Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки (кадастровий номер :90:142:0012) були внесені наступні відомості: цільове призначення - 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування офісного комплексу, форма власності - інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня, що підтверджується витягом № HB-018 від 20.11.2018.

04.04.2019 ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» звернулася до Київської міської ради із клопотанням № К-38524 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури по вул. Канальній 10 у Дарницькому районі м. Києва.

Комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :90:142:0012) Громадській організації «Ветеранів та інвалідів АТО», який згідно зі статтею 1861 Земельного кодексу України (в редакції до 27.05.2021) був погоджений Департаментом містобудування та архітектури відповідно до висновку № 19-1088-В від 14.04.2021, а також Головним Управлінням Держгеокадастру в Одеській області відповідно до висновку № 8723/82-21 від 05.04.2021.

У липні 2021 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі заяви ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» від 01.07.2021 № 67005-01-03 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :90:142:0012) на вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва, було підготовлено проект рішення Київської міської ради про надання ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» у постійне користування земельної ділянки площею 1,2700 га (кадастровий номер :90:142:0012) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури (код КВЦПЗ - 02.10) по вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва, який було направлено на розгляд Київської міської ради відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням від 07.07.2016.

Розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та заяву ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» від 01.07.2021, Київська міська рада 07.10.2021 прийняла рішення № 2790/2831, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вирішила передати ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» в постійне користування земельну ділянку площею 1,27 га (кадастровий номер :90:142:0012) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури по вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва (далі - спірне рішення).

Вказаним рішенням земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови та визначено її код цільового призначення - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури). Цим же рішенням внесено зміни до рішення Київської міської ради № 200/8484 від 20.09.2012 «Про визначення переліку земельних ділянок для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах», а саме: виключено вказану земельну ділянку з переліку ділянок, які визначені для опрацювання можливості продажу їх на земельних торгах.

На виконання вказаного рішення Київради 14.12.2022 державним реєстратором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради прийнято рішення (індексний номер 65771179) про реєстрацію за ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» права постійного користування земельною ділянкою площею 1,27 га (кадастровий номер :90:142:0012) по вул. Канальній, 10 у Дарницькому районі міста Києва.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру № HB-2023 від 15.07.2023 на даний час в Кадастрі обліковуються наступні відомості щодо вказаної земельної ділянки: вид цільового призначення земельної ділянки - 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; форма власності - комунальна.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку прокурора, підстав для визнання незаконним та скасування рішення міської ради № 2790/31 від 07.10.2021 про передачу земельної ділянки у постійне користування громадській організації, та, як наслідок, припинення права постійного користування земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і здійсненої на його підставі державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

За своєю правовою природою вищезазначене рішення Київської міської ради є актом ненормативного характеру (актам індивідуальної дії).

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У якості підстави для скасування спірного рішення прокурор вказує на те, що надання у користування громадській організації вказаної земельної ділянки відбулося з порушенням вимог Земельного кодексу України, якими передбачена обов`язкова процедура проведення земельних торгів (тобто надана без аукціону).

Розглянувши такі доводи прокурора, суд виходив з наступного.

Відповідно до приписів статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок у користування.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина перша статті 122 ЗК України).

Зі змісту наведених приписів закону вбачається, що міська рада мала повноваження щодо розпорядження тими земельними ділянками, які належали до земель комунальної власності у межах відповідного населеного пункту (на території міської ради).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є отримання прибутку (ч. 5 вказаної статті).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п. 1.1 та п 1.5 статуту ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» організація є добровільним об`єднанням осіб з інвалідністю та інших фізичних осіб, а також є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Тобто згідно з положеннями чинного законодавства ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» має право на отримання земельної ділянки у постійне користування, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 4-5 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. В інших випадках надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 3 статті 123 ЗК України).

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із ст. 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування згідно з повноваженнями, визначеними статтею 122 Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з ч. 6 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Матеріали справи свідчать, що проект землеустрою був поданий до Київради Громадською організацією «Ветеранів та інвалідів АТО» разом із заявою від 01.07.2021 № 67005-01-03 та проект землеустрою, як вже зазначалося, був погоджений Департаментом містобудування та архітектури згідно з висновком № 19-1088-В від 14.04.2021, а також Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області згідно з висновком № 8723/82-21 від 05.04.2021.

Зі свого боку Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) в межах наданих повноважень (відповідно до Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), затвердженим рішенням КМР від 19.12.2002 № 182/342), на підставі поданих громадською організацією 01.07.2021 документів, розробив в установленому порядку проект рішення, який в подальшому супровідним листом від 21.07.2021 № 05715-СЛ-25007 був направлений на розгляд до Київської міської ради (відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням від 07.07.2016 № 579/579).

За таких обставин судом встановлено, що ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» та Київською міською радою був дотриманий порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, передбачений статтею 123 Земельного кодексу України.

Щодо посилань прокурора на порушення приписів статті 134 Земельного кодексу України в частині передачі земельної ділянки в постійне користування без проведення конкурсу (земельних торгів), то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 134 ЗК України (в редакції, чинній на час подання заяви ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» від 01.07.2021 та розроблення департаментом проекту рішення) зазначена норма регулювала обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах), але не врегульовувала питання надання земельних ділянок в постійне користування.

Зміни до вищезазначеної статті в частині регулювання питання щодо процедури надання земельних ділянок у користування на земельних торгах були внесені після розроблення та затвердження компетентними органами проекту землеустрою та проекту рішення Київської міської ради про надання відповідачу-2 в постійне користування земельної ділянки (06.07.2021), а отже, вони не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

На підставі аналізу наведених вище рішень Конституційного Суду України, що містять офіційні тлумачення положень Основного Закону стосовно дії нормативно-правового акта у часі, доцільно зробити висновок про те, що судом під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення спірних правовідносин.

При цьому суд зазначає, що особа може скористатися правом та механізмом реалізації відповідного права лише за законом, чинним на момент прояву реального бажання скористатися відповідним правом та механізмом. Водночас особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть, якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність, лише у разі, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 у справі N 820/5348/17).

У даній справі суд враховує, що:

- 04.04.2019 ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» звернулася до Київської міської ради із клопотанням № К-38524 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та об`єктами соціально-побутової інфраструктури на Канальній 10, у Дарницькому районі м. Києва;

- 01.07.2021 разом із заявою № 67005-01-03 ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» подала в порядку, передбаченому статтею 123 ЗК України, всі необхідні документи для одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності;

- відповідні зміни до законодавства були внесені 06.07.2021.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що на момент реалізації громадською організацією свого права на отримання земельної ділянки у постійне користування норма статті 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення) не підлягає застосуванню, а отже, суд відхиляє доводи прокурора про те, що під час прийняття рішення Київською міською радою не було дотримано процедури передачі земельних ділянок комунальної та державної власності в постійне користування на конкурентних засадах (на земельних торгах). У даному випадку, приймаючи рішення, Київська міська рада дотрималася принципу, за яким особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права.

Отже, враховуючи, що при розгляді справи встановлено, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 134 Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття спірного рішення), суд приходить до висновку, що позов прокурора в цій частині є необґрунтованим.

Крім того суд відхиляє доводи прокурора щодо незаконності передачі ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» в постійне користування земельної ділянки, яка знаходиться у межах санітарно-захисної зони.

Так, відповідно до витягів з Державного земельного кадастру № HB-018 від 20.11.2018 та № HB-023 від 15.07.2023 до земельної ділянки з кадастровим номером :90:142:0012 зареєстроване обмеження - санітарно-захисна зона навколо об`єкта (код 03), площею 1,27га.

Згідно зі ст. 114 Земельного кодексу України санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань, тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.

Отже санітарно-захисна зона може бути встановлена на землях усіх форм власності та на землях усіх видів цільового призначення, унаслідок чого діє заборона здійснення певних видів діяльності у межах такої санітарно-захисної зони.

Водночас судом встановлено, що на час вирішення даного спору будь-якого будівництва на земельній ділянці (кадастровий номер :90:142:0012) ГО «Ветеранів та інвалідів АТО» не здійснюється. Також слід врахувати, що закон встановлює лише заборону проведення робіт на земельній ділянці, на якій створена санітарно-захисна зона, але ніяк не заборону передавати в постійне користування таку земельну ділянку. При цьому сам по собі факт передачі в постійне користування земельної ділянки не означає автоматичного початку процесу будівництва. Більше того, питання законності зведення будинків і споруд на земельній ділянці, яка включає санітарно-захисну зону, не відноситься до компетенції Київради.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором (як позивачем) не доведено того факту, що спірне рішення № 2790/2831 від 07.10.2021 було прийняте Київською міською радою із порушенням вимог закону, підстави для визнання його незаконним та скасування - відсутні, відтак, позовні вимоги прокурора у цій частині задоволенню не підлягають.

У свою чергу, оскільки відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради № 2790/2831 від 07.10.2021, то похідні вимоги щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер :90:142:0012) шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.12.2022 (індексний номер 65771179) та здійсненої на його підставі державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, також не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, зважаючи на зроблені вище висновки, суд вважає, що прокурор не довів наявність порушень інтересів держави у спірних правовідносинах, а тому відмовляє у позові прокурора в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на Київську міську прокуратуру, як платника судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави до Київської міської ради та Громадської організації «Ветеранів та інвалідів АТО про визнання незаконним та скасування рішення про надання земельної ділянки, припинення права постійного користування, скасування рішення про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини оголошено в судовому засіданні 23 травня 2024 року.

Повний текст рішення складений 03 червня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.