ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 червня 2024 рокуСправа № 912/291/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог до боржника у справі № 912/291/24 від 04.03.2024

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини",

представники:

від кредитора (Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) - Пісна В.С., довіреність від 19.03.2024 № б/н;

від розпорядника майна, арбітражного керуючого Лукашука В.В. - Біла Т.В., ордер від 23.04.2024 АЕ № 1280624;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 04.03.2024 відкрито провадження у справі № 912/291/24 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини", введено процедуру розпорядження майном боржника строком до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича, попереднє засідання суду призначено на 29.04.2024 на 11:00 год.

06.03.2024 (номер публікації: 72693, дата публікації на сайті ВГСУ: 06.03.2024 10:06) на вебсайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини".

Ухвалою від 29.04.2024 господарський суд за результатами попереднього засідання визнав грошові вимоги кредиторів боржника; підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, призначив на 19.06.2024 на 11:00 год.

30.04.2024 до господарського суду надійшла заява Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог, в якій заявник просить визнати грошові вимоги Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до боржника Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" у розмірі 66 443,30 грн та 3 028,08 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою від 02.05.2024 господарський суд заяву Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог залишив без руху; повідомив Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про недоліки заяви від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог та зобов`язав заявника у строк, який не перевищує п`яти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки такої заяви, шляхом надання: відомостей про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; доказів сплати судового збору (шляхом уточнення заяви про повернення судового збору, в частині суми судового збору, яку необхідно повернути, як переплачену, або доплати 3 028,00 грн); належної якості копії документів, доданих до заяви про визнання грошових вимог; уточненого розміру заявлених вимог кредитора до боржника.

13.05.2024 на виконання вимог ухвали суду від 02.05.2024 до господарського суду від Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла уточнена заява про визнання грошових вимог, в якій заявник просить визнати грошові вимоги Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до боржника Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" у розмірі 66 443,30 грн.

Ухвалою від 20.05.2024 господарський суд, зокрема, продовжив процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 02.05.2024 у справі № 912/291/24, на усунення недоліків заяви Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог до 13.05.2024. Прийняв заяву Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог до боржника. Розгляд заяви Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.04.2024 № б/н про визнання грошових вимог до боржника призначив у судовому засіданні 05.06.2024 об 11:00 год. Зобов`язав розпорядника майна, арбітражного керуючого Лукашука В.В. до засідання суду надати господарському суду: письмове повідомлення заявника про результати розгляду вимог такого кредитора, відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

У судовому засіданні 05.06.2024 брали участь представники розпорядника майна та Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Розглянувши заяву кредитора - Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з грошовими вимогами до боржника, господарський суд виходить з такого.

Згідно ч. 1, 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Господарський суд зазначає, що заява з грошовими вимогами від Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла до суду після завершення строку, визначеного ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим, відповідно до абз. 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Вимоги кредитора - Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) обґрунтовані такими обставинами.

У Подільському відділі державної виконавчої служи у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває зведене виконавчого провадження № 73632411 про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь фізичних та юридичних осіб та держави.

У складі зведеного виконавчого провадження перебувають наступні виконавчі провадження:

- АСВП № 73652220 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 34 629,41 грн (виконавчий збір 2 500,00 грн);

- АСВП № 73652324 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 38 865,92 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 3 886,59 грн);

- АСВП № 73693866 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в розмірі 35 752,06 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 3 575,21 грн);

- АСВП № 73863254 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_4 заборгованості по заробітній платі в розмірі 25 589,06 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 558,91 грн);

- АСВП № 73999191 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_5 заборгованості по заробітній платі в розмірі 21 989,37 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 198,94 грн);

- АСВП 74269447 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_6 заборгованості по заробітній платі в розмірі 21 606,10 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 160,61 грн);

- АСВП 74269565 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_7 заборгованості по заробітній платі в розмірі 19 562,89 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 19 56,29 грн);

- АСВП 74269830 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_8 заборгованості по заробітній платі в розмірі 28 255,20 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 825,52 грн);

- АСВП 74269946 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_9 заборгованості по заробітній платі в розмірі 18 564,40 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_10 заборгованості по заробітній платі в розмірі 32 344,14 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 3 234,41 грн);

- АСВП № 74318889 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_11 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 19 952,90 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 1 995,29 грн);

- АСВП 74377315 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_12 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 23 790,32 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 379,03 грн);

- АСВП 74269946 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_9 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 18 564,40 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 3 872,20 грн);

- АСВП 74484047 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_13 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 30 329,98 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 3 032,99 грн);

- АСВП 74561552 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_14 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 42 916,83 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 4 291,68 грн);

- АСВП 74562085 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_15 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 42 602,75 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 4 260,27 грн);

- АСВП 74684827 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_16 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 24 339,31 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 433,93 грн);

- АСВП 74646779 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_17 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 19 389,07 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 1 938,91 грн);

- АСВП 74593029 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_18 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 30 701,45 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 3 070,15 грн);

- АСВП 74593617 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_19 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 21 689,27 грн. (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 168,93 грн);

- АСВП 74856120 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь ОСОБА_20 заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 26 821,93 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн та виконавчий збір 2 682,19 грн);

- АСВП 74833705 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь держави судового збору у розмірі 2 147,20 грн (витрати виконавчого провадження 350,00 грн. та виконавчий збір 214,72 грн).

Станом на 12.04.2024 за виконавчими провадженнями обліковується не сплачений боржником (не стягнутий) виконавчий збір в розмірі 59 093,30 грн та витрати виконавчих проваджень на загальну суму 7 350,00 грн, а всього 66 443,30 грн.

За результатами розгляду кредиторських вимог розпорядником майна направлено суду та кредитору повідомлення, яким грошові вимоги кредитора - Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) визнані частково, а саме: 3 150,00 грн витрати виконавчого провадження - четверта черга задоволення та 3 028,00 грн судового збору - перша черга задоволення.

Розпорядник майна зазначив, що витрати виконавчого провадження на суму 4 200,00 грн не є конкурсними, оскільки здійсненні органом державної виконавчої служби за період з 04.03.2024 до 24.04.2024 включно, що підтверджується датами винесення відповідних постанов.

Грошові вимоги у сумі 59 093,00 грн (виконавчий збір) також не можуть бути визнані розпорядником майна, оскільки з врахуванням положень ст. 27 та 45 Закону України "Про виконавче провадження", право вимоги зі сплати виконавчого збору (навіть нарахованого станом на дату відкриття провадження), виникає у органу державної виконавчої служби не раніше часу здійснення фактичного стягнення з боржника грошових сум у межах відкритого виконавчого провадження.

Розпорядник майна також зазначає, що безпосередньо з тексту постанов про стягнення виконавчого збору вбачається, що вони винесені одночасно з винесенням постанов про відкриття виконавчих проваджень, а не за фактом здійснення стягнень у межах відкритих виконавчих проваджень. Разом з цим, до своєї заяви кредитор не надає доказів здійснення ним стягнення грошових коштів у межах відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання судових рішень із зазначенням сум фактичного стягнення (якщо припустити, що такі стягнення відбулись до дати порушення провадження у справі № 912/291/24 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини"). Більш того, більшість постанов про стягнення виконавчого збору та відшкодування витрат виконавчого провадження, що додані до заяви про визнання грошових вимог, винесені державним виконавцем після 04.03.2024 (після порушення відносно Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" справи про банкрутство). Відтак, у розпорядника майна існують підстави вважати, що у межах виконавчих проваджень, перелічених кредитором у заяві, погашення заборгованості за судовими рішеннями не здійснювалось.

Таким чином, є правові підстави стверджувати, що право вимоги до боржника зі сплати виконавчого збору у Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на дату звернення із заявою про визнання грошових вимог ще не виникло, строк виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" зі сплати виконавчого збору за відкритими виконавчими провадженнями є таким, що не настав, оскільки відповідна сплата має здійснюватись одночасно з погашенням вимог стягувачів у межах відкритих виконавчих проваджень.

Крім того, відповідно до положень ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом строк виконання грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав. Таким чином, Подільський ВДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у випадку винесення Господарським судом Кіровоградської області постанови про визнання Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" банкрутом, в подальшому матиме змогу звернутися до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог зі стягнення з боржника виконавчого збору в порядку, визначеному ст. 45, 46, 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо віднесення виконавчого збору до грошового зобов`язання, визначення підстав його виникнення і розміру у справі про банкрутство, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Питання стягнення виконавчого збору з боржника за постановою державного виконавця врегульовано ст. 3, 26, 27, 42, 45 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом ст. 26, ч. 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника такого збору та одночасно виносить відповідну постанову (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, встановлений законом обов`язок боржника сплатити виконавчий збір є елементом змісту процесуальних правовідносин примусового виконання виконавчого документа. За загальним правилом розмір виконавчого збору визначається при відкритті виконавчого провадження у постанові державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 2, 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, сплата виконавчого збору є обов`язком (зобов`язанням) боржника та в силу закону охоплюється змістом грошових зобов`язань боржника у процедурі банкрутства, визначених в абзаці 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, отже за певних умов може бути вимогою органу державної виконавчої служби (кредитора) щодо грошових зобов`язань до боржника (боржника у виконавчому провадженні).

Частиною 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", що регламентує розподіл стягнутих з боржника грошових сум, передбачено, зокрема, що у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми, а виконавчий збір за виконавчими документами про стягнення аліментів - у четверту чергу.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення (ч. 2 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, під час здійснення державним виконавцем розподілу стягнутих з боржника у виконавчому провадженні грошових сум виконавчий збір стягується у розмірі 10 % від фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, сума коштів, що може бути фактично відрахована на сплату виконавчого збору, є прямо пропорційною сумі стягнутих з боржника коштів. Якщо за результатами виконавчого провадження стягнута сума є меншою ніж та, що підлягає стягненню за виконавчим документом, розмір фактично стягнутого виконавчого збору відповідно зменшується.

Стягнення виконавчого збору, який встановлюється у вигляді відсотків від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, законодавство обумовлює сукупністю таких юридичних фактів:

- державний виконавець стягує її у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої з боржника суми на підставі постанови про стягнення виконавчого збору;

- виконавчий збір стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (за відсутності заборгованості зі сплати аліментів);

- якщо суму боргу за виконавчим документом стягнуто частково, виконавчий збір стягується пропорційно до фактично стягнутої суми (за відсутності заборгованості зі сплати аліментів).

Верховний Суд наголосив на тому, що сума виконавчого збору, визначена державним виконавцем у постанові при відкритті виконавчого провадження, фіксує розрахунок такої санкції на час відкриття виконавчого провадження та не є сумою, яка гарантовано може бути стягнена за наслідками виконання рішення, зокрема у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами, а отже, підлягають примусовому виконанню у встановленому законом порядку.

Таким чином набуття права на стягнення суми виконавчого збору закон пов`язує з винесенням постанови про стягнення виконавчого збору за умови, що така постанова не була скасована, а розмір суми що має бути відрахована під час розподілу стягнутих коштів на виконавчий збір обмежує 10 %, прямо пропорційно до суми, фактично стягнутої з боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.01.2023 у справі № 918/56/20, саме лише існування постанови про стягнення виконавчого збору не означає безумовного та гарантованого його стягнення з боржника у визначеному в такій постанові розмірі, адже закон зумовлює право органу державної виконавчої служби стягувати розраховану на час відкриття виконавчого провадження суму виконавчого збору пропорційно до стягнутої з боржника суми у виконавчому провадженні, отже за умови повного чи часткового фактичного виконання рішення у зв`язку з примусовим виконанням якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Тобто умовами фактичного стягнення виконавчого збору є: 1) здійснення державним виконавцем примусового виконання рішення у виконавчому провадженні; 2) фактичне повне чи часткове виконання виконавчого документа.

Грошове зобов`язання боржника як особи, неспроможної виконати свої грошові зобов`язання (ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства) зі сплати виконавчого збору, обумовлене фактичним стягненням з боржника суми боргу за відповідним виконавчим документом або виконанням (повним/частковим рішення немайнового характеру), в цьому контексті право вимоги органу державної виконавчої служби до боржника у справі про банкрутство на суму виконавчого збору виникає у розмірі 10 % фактично стягнутої суми за відповідним виконавчим документом або у визначеному постановою державного виконавця розмірі за умови виконання (повного/часткового) рішення немайнового характеру.

За приписами ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" відрахування виконавчого збору здійснюється за умови фактичного стягнення боргів у виконавчому провадженні та у розмірі 10 % від фактично стягнутої суми, відтак сама по собі постанова про стягнення виконавчого збору не є достатнім підтвердженням грошового зобов`язання боржника в розумінні статей 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись із заявою з кредиторськими вимогами до боржника Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначило, що в провадженні цього відділу перебуває зведене виконавчого провадження № 73632411 про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" на користь фізичних та юридичних осіб та держави, у межах якого наявні постанови про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" виконавчого збору на суму 59 093,30 грн та витрат виконавчих проваджень в розмірі 7 350,00 грн.

Належних і допустимих доказів фактичного стягнення боргів за виконавчими документами, у розмірі 10 відсотків від яких було розраховано виконавчий збір, заявлений як кредиторські вимоги до боржника, заявником не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, суд доходить висновку про недоведеність виникнення у боржника грошових зобов`язань перед органом державної виконавчої служби у заявленій сумі виконавчого збору в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, адже заявник не підтвердив стягнення суми боргу за виконавчими документами у виконавчому провадженні, у 10 відсотках від якої було нараховано виконавчий збір у розмірі заявлених кредиторських вимог до боржника.

Отже, у розумінні ст. 27, 45 Закону України "Про виконавче провадження" заявник не набув права на стягнення заявленої суми з боржника, з огляду на що суд доходить висновку про відхилення грошових вимог на суму 59 093,30 грн.

Що стосується віднесення витрат виконавчого провадження до грошового зобов`язання, визначення підстав їх виникнення і розміру, як грошової вимоги кредитора у справі про банкрутство Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 918/56/20 зазначив наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження, яке здійснюється органом державної виконавчої служби, складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 27 цього Закону; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у п. 2 і 3 ч. 1 цієї статті. (ч. 2, 3 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні (пункт 2 розділу VI Інструкції № 512/5).

Види та розміри витрат виконавчого провадження, алгоритм їх визначення встановлюються Міністерством юстиції України, зокрема затверджені наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 (зі змінами), відповідно до якого до видів витрат виконавчого провадження відносяться, зокрема: виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Таким чином, сплата витрат виконавчого провадження є обов`язком (зобов`язанням) боржника перед органом державної виконавчої служби та в силу закону охоплюється змістом грошових зобов`язань боржника у процедурі банкрутства, визначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, і за певних умов може бути вимогою органу державної виконавчої служби (кредитора) щодо грошових зобов`язань до боржника (боржника у виконавчому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача. До третьої і четвертої черги розподілу віднесені інші грошові суми, що підлягають стягненню з боржника, у тому числі на користь стягувачів у виконавчих провадженнях.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення (ч. 2 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження").

У пункті 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) визначено, що у разі надходження суми, яка не задовольняє вимоги усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження виконавець невідкладно складає розрахунок, який повинен містити загальну суму стягнених коштів, суму, що залишилась після відрахування витрат виконавчого провадження, перелік стягувачів кожної черги, визначених ст. 46 Закону, та суму коштів, яка перераховується кожному стягувачу, суму стягненого виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця, штрафів у разі винесення відповідних постанов. Розрахунок долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження.

Отже, у цих приписах Інструкції № 512/5, що кореспондують відповідним положенням Закону № 1404-VIII, регулятор акцентував, що відрахування коштів на погашення витрат виконавчого провадження здійснюється до розподілу коштів між стягувачами в порядку черговості, передбаченої статтею 46 вказаного Закону.

Системне тлумачення наведених вище норм, дає підстави для висновку, що при розподілі стягнутих з боржника грошових сум компенсація витрат виконавчого провадження (не покритих авансовим внеском стягувача) здійснюється у другу чергу, після повернення авансового внеску стягувача на організацію і проведення виконавчих дій, та не ставиться в залежність від самого факту задоволення чи розміру фактично задоволеної вимоги стягувача або суми стягнутої у виконавчому провадженні у зв`язку з виконанням якого понесені такі витрати.

В силу особливостей розрахунку витрат виконавчого провадження, визначених Законом № 1404-VIII, Інструкцією № 512/5 та наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5, мінімальні витрати виконавчого провадження слід вважати понесеними органом виконавчої служби на підставі винесеної державним виконавцем постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, адже ці витрати є обов`язковими в силу спеціальних законодавчих приписів щодо відкриття виконавчого провадження, порядку вчинення і оформлення виконавчих дій, вимог до користування автоматизованою системою виконавчого провадження тощо.

Водночас, оскільки законодавство не містить вичерпного переліку додаткових витрат виконавчого провадження, а їх розмір залежить від особливостей примусового виконання конкретного виконавчого провадження, заявлення таких витрат органом державної виконавчої служби на підставі відповідної постанови державного виконавця, як грошової вимоги до боржника у справі про банкрутство, потребує додаткового обґрунтування з наданням заявником відповідних документів на їх підтвердження, як кредиторських вимог у розумінні ст. 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Верховний Суд наголосив на тому, що витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника безвідносно до того, чи виконано рішення боржником у добровільному порядку. Виконання боржником судового рішення у добровільному порядку не звільняє його від обов`язку відшкодовувати витрати, що були понесені під час виконавчого провадження з виконання виконавчого документу.

Аналогічні правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 750/4352/17, від 19.06.2019 у справі № 750/7053/17, від 08.08.2019 у справі № 751/4365/17, від 01.10.2020 у справі № 703/1111/17.

Крім того, у постанові від 19.01.2023 у справі № 918/56/20 Верховний Суд дійшов узагальнюючого висновку про те, що грошове зобов`язання боржника як особи, неспроможної виконати свої грошові зобов`язання (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства) зі сплати витрат виконавчого провадження виникає на підставі постанови державного виконавця про визначення/стягнення таких витрат та не залежить від фактичного (повного/часткового) задоволення вимог стягувача за виконавчим документом у зв`язку з виконанням якого такі витрати понесено, отже в цьому контексті грошові вимоги органу державної виконавчої служби до боржника у справі про банкрутство на суму витрат виконавчого провадження виникають у розмірі визначеному у відповідній постанові державного виконавця за умови їх належного документального підтвердження кредитором.

Щодо грошових вимог до боржника в частині витрат виконавчого провадження в розмірі 7 350,00 грн суд зауважує на тому, що, на відміну від виконавчого збору, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавчий збір", компенсація витрат виконавчого провадження (не покритих авансовим внеском стягувача) здійснюється у другу чергу, після повернення авансового внеску стягувача на організацію і проведення виконавчих дій, та не ставиться в залежність від самого факту задоволення чи розміру фактично задоволеної вимоги стягувача або суми стягнутої у виконавчому провадженні у зв`язку з виконанням якого понесені такі витрати.

Системний аналіз статей 42, 45 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання боржника як особи, неспроможної виконати свої грошові зобов`язання (ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства) зі сплати витрат виконавчого провадження виникає на підставі постанови державного виконавця про визначення/стягнення таких витрат та не залежить від фактичного (повного/часткового) задоволення вимог стягувача за виконавчим документом у зв`язку з виконанням якого такі витрати понесено, отже в цьому контексті грошові вимоги органу державної виконавчої служби до боржника у справі про банкрутство на суму витрат виконавчого провадження виникають у розмірі зазначеному у постанові державного виконавця за умови їх належного документального підтвердження кредитором.

Як зазначено вище, Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявляє втрати виконавчого провадження на суму 7 350,00 грн.

Судом встановлено, що грошові вимоги у вигляді витрат виконавчого провадження у розмірі 3 150,00 грн (9 постанов про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та додаткових витрат виконавчого провадження у ВП № № 73652324, 73693866, 73863254, 73999191, 74269447, 74269565, 74269830, 74269946 та 74281204 по 350,00 грн кожна) підтверджені належними доказами та виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини".

В той час, витрати виконавчого провадження на суму 4 200,00 грн не є конкурсними, оскільки здійсненні органом державної виконавчої служби за період з 04.03.2024 по 24.04.2024 включно, що підтверджується датами винесення відповідних постанов.

У результаті дослідження всіх обставин справи та заяви, враховуючи положення ч. 1, абз. 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, період виникнення заявленої заборгованості та дату звернення з заявою до суду, господарський суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора - Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в сумі 3 150,00 грн є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими документальними доказами та такими, що підлягають визнанню. Решта вимог кредитора у розмірі 63 293,30 грн підлягають відхиленню.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами покладається на боржника.

Керуючись ст. 2, 41, 45, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 129, 232, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги кредитора - Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2; ) до Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" () у сумі 3 150,00 грн, а також 6 056,00 грн судового збору; решту вимог кредитора у розмірі 63 293,30 грн відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Копії ухвали надіслати Приватному акціонерному товариству "Фармацевтична фірма "Дарниця", Товариству з обмеженою відповідальністю "БаДМ" та його представнику, адвокату Єрьомичевій А.В., Товариству з обмеженою відповідальністю "Тетафарм", Товариству з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-Україна" та його представнику ОСОБА_21 , представнику ОСОБА_22 , адвокату Яриш Д.В., Комунальному некомерційному підприємству "Центральна міська лікарня" Гайворонської міської ради, Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області, Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК", Подільському відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Кіровоградській обласній раді, Приватному акціонерному товариству "Ліки Кіровоградщини", розпоряднику майна арбітражному керуючому Лукашуку В.В. до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повний текст ухвали складено 06.06.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко