ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024м. ХарківСправа № 922/1026/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова,м.Харків, в інтересах держави, в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації, м.Харків
до Вовчанської міської ради, м.Вовчанськ Харківської області , Селянського (фермерського) господарства "Прогрес", с.Вовчанські Хутори Харківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, м.Харків Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області, м.Чугуїв Харківської області
про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку
за участю представників:

від прокуратури: Пєскова Ю.В.

від позивача: не з`явився

від першого відповідача: не з`явився

від другого відповідача: не з`явився

від першої третьої особи: не з`явився

від другої третьої особи: не з`явився

від третьої третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (надалі - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області до Вовчанської міської ради (надалі - перший відповідач) та Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" (надалі - другий відповідач), в якому просить:

1) Усунути перешкоди власнику - державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями оборони шляхом:

- визнання недійсним договору оренди землі від 15.05.2008, укладеного між Вовчанською районною державною. адміністрацією Харківської області та Селянським (фермерським) господарством "Прогрес", який зареєстровано у Вовчанському РВ ХРФ ДП "Центр ДЗК" 13.06.2008 за №10;

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га, розташованої на території Вовчанської міської ради, з припиненням усіх речових прав на цю земельну ділянку;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності за Вовчанською міською радою, , на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га розташовану на території Вовчанської міської ради (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216; запис про право власності 41927873 від 12.05.2021 внесений державним реєстратором Вовчанської міської ради Харківської області Терещенко О.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58117465 від 14.05.2021 09:07:49) та права оренди селянського (фермерського) господарства "Прогрес" () на вказану земельну ділянку з припиненням речових прав (номер запису про інше речове право 42490561 від 11.06.2021 внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 58735785 від 14.06.2021) і закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) Зобов`язати Вовчанську міську раду, , та селянське (фермерське) господарство "Прогрес" () повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, , земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га.

Ухвалою від 03.04.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.04.2024. Також даною ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (надалі - перша третя особа); залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області (надалі - другий відповідач) та Чугуївську районну військову адміністрацію Харківської області (надалі - третій відповідач).

15.04.2024 від позивача та 18.04.2024 від НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) надійшли пояснення по суті спору, в яких вони підтримали вимоги прокурора.

У підготовчому засіданні 26.04.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та про відкладення підготовчого засідання на 17.05.2024.

У підготовчому засіданні 17.05.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 31.05.2024.

Прокурор у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідачі відзивів на позов не надали, своїх представників у судове засідання не направили. Суд зазначає, що ухвали у даній справі не були направлені за адресами місця проживання відповідачів, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки відповідні поштові відділення тимчасово не функціонують. Про зазначені обставини судом було складено відповідні акти, які наявні в матеріалах справи. У зв`язку з цим, відповідачі було повідомлені про дату, час та місце засідань у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку статті 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та частини 4 статті 122 ГПК України.

Перша третя особа свого представника в судове засідання не направила, причини неявки суду не повідомила. Про дату час і місце засідання була повідомлена належним чином.

Представник другої третьої особи у судове засідання не з`явився, однак 23.05.2024 від нього надійшло клопотання про проведення засідання за його відсутності.

Третя третя особа свого представника в судове засідання не направила. При цьому суд враховує, що 29.04.2024 від Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

15 травня 2008 року між Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області, як орендодавцем, та селянським (фермерським) господарством "Прогрес", як орендарем, укладено договір оренди землі (надалі - Договір), за умовами якого орендодавцем передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 188,4032га, яка знаходиться на території Вовчанської міської ради Вовчанського району Харківської області за межами населених пунктів.

Пунктом 16 Договору передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки. Підставою розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки є розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації №401 від 16.06.2007. Організація розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки і витрати пов`язані з цим, покладаються на орендаря.

Згідно з п. 6 Договору його укладено строком на 49 років.

Вказаний договір оренди землі зареєстрований у Вовчанському PB ХРФ ДП "Центр ДЗК" від 13.06.2008 №10.

В подальшому на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Харківській області від 15.12.2020 за №38-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано у комунальну власність Вовчанської територіальної громади, в особі Вовчанської міської ради, 312 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7036,6728 га, які розташовані за межами населених пунктів Вовчанської міської ради на території Вовчанського району Харківської області згідно з додатком до цього наказу за актом приймання-передачі земельних ділянок.

Відповідно до додатку до вказаного наказу №38-ОТГ, у комунальну власність Вовчанської територіальної громади, в особі Вовчанської міської ради, передана і земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га, розташована на території Вовчанської міської ради з цільовим призначенням 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі рішення сесії Вовчанської міської ради 66.88-VIII від 11.03.2021 "Про прийняття в комунальну власність земельних ділянок державної власності" та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 15.12.2020, укладеного між ГУ Держгеокадастру в Харківській області та Вовчанським міським головою, прийнято у комунальну власність Вовчанської міської ради 312 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7036,6728 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Вовчанської міської ради, згідно переліку.

В подальшому на підставі рішення сесії Вовчанської міської ради №66.88- VIII від 11.03.2021 "Про прийняття в комунальну власність земельних ділянок державної власності", акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 15.12.2020 та наказу ГУ Держгеокадастру в Харківській області від 15.12.2020 за №38-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" за Вовчанською міською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58117465 від 14.05.2021 09:07:49; номер відомостей про речове право 41927873). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216.

Звертаючись з позовом у даній справі, прокурор зазначає, що вибуття спірної земельної ділянки з державної власності до комунальної власності відбулось незаконно, оскільки вона в повному обсязі знаходиться в межах прикордонної смуги та відносяться до земель оборони.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 "Про прикордонний режим" установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 07.06.2011 №303 "Про додаткові заходи щодо забезпечення дотримання прикордонного режиму в межах території Харківської області" Вовчанській районній державній адміністрації доручено привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 "Про прикордонний режим" та цього розпорядження раніше прийняті акти.

Розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 20.04.2016 №138 "Про додаткові заходи щодо забезпечення дотримання прикордонного режиму в межах території Харківської області" Вовчанській районній державній адміністрації доручено привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 "Про прикордонний режим" та цього розпорядження раніше видані розпорядження з питань прикордонного режиму.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 14.09.2018 №522 "Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області" визначено ширину прикордонної смуги вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Надалі, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 01.11.2021 №539 "Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області" визначено ширину прикордонної смуги вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

В той же час, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 29.11.2021 №582 "Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 01.11.2021 №539" п. 1 зазначеного розпорядження викладено у такій редакції: "1. Забезпечити в межах Харківської області дотримання правил прикордонного режиму в межах ширини прикордонної смуги, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 "Про прикордонний режим" (зі змінами)."

Таким чином, спірна земельна ділянка в повному обсязі знаходиться в межах прикордонної смуги, а відтак належить до земель оборони та може перебувати виключно у державній власності.

З викопіювання з кадастрової карти України вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0019 розташована у північній частині Вовчанського району Харківської області. З півночі земельна ділянка розташована на відстані близько ЗО метрів до державного кордону. За допомогою функції «лінійка» встановлено, що до Державного кордону України, якщо вимірювати із півдня, у найвіддаленішій точці менше 3 км, якщо вимірювати із півночі, у найближчий точці менше 31 метрів.

Зі Схеми розміщення земельних ділянок у прикордонній смузі вбачається, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0019 майже повністю перебуває у межах орієнтовної межі прикордонної смуги (2 км від державного кордону).

Згідно інформації НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №71/6824-23-вих від 19.10.2023, наданої на запит Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова №55-104-5776вих-23 від 11.10.2023, із врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 "Про прикордонний режим" земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0019 в повному обсязі знаходиться в межах прикордонної смуги. Вказані земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0019 розташована від державного кордону на відстані до 2- ох кілометрів. Станом на 18.10.2023 НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0019 було направлено 21.09.2021 клопотання до Вовчанської міської територіальної громади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Знаходження спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги візуально підтверджується матеріалами, що додаються, а саме:

- схемою розміщення земельних ділянок в прикордонній смузі;

- додатком 1 до Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон - Описом проходження державного кордону між Україною та Російською Федерацією;

- викопіюванням з Публічної кадастрової карти України.

Таким чином, у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 77, 84 117, 122 Земельного кодексу України земельна ділянка, яка в силу Закону відноситься до земель оборони безпідставно вилучено з державної власності.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Відповідно до ст. 65 Земельного кодексу України, землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 77 Земельного кодексу України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, серед інших, належать землі оборони.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони", військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 115 Земельного кодексу України та ст. 3 Закону України "Про використання земель оборони", уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюється відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Закону України "Про використання земель оборони", землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України. Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюються відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони", військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення.

Статтею 22 Закону України "Про державний кордон України", передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

В свою чергу, згідно ст. 23 Закону України "Про державний кордон України", у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, обліку та тримання на пристанях, причалах і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Таким чином, сукупний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, відносяться до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання.

Отже, встановлення факту розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про належність вказаної ділянки до земель оборони в силу законодавчого визначення цільового призначення земель, розташованих у межах прикордонної смуги.

Відповідно до вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим", з урахуванням особливостей місцевості та інших умов ширина прикордонної смуги може бути змінена обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації державної прикордонної служби, але вона не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Відповідно до затвердженого цією постановою Кабінету Міністрів України "Положення про прикордонний режим" прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Лінія прикордонних інженерних споруд - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів.

При наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прикордонної смуги необхідно виходити із її нормативних розмірів, встановлених ст. 22 Закону України "Про державний кордон України" та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим".

Нерозроблення та незатвердження окремого проекту землеустрою щодо встановлення прикордонної смуги не свідчить про її відсутність, оскільки розміри (ширина) прикордонної смуги встановлені законом - від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц та від 26.10.2020 у справі № 297/1408/15-ц.

При цьому, відповідні розміри та ширина прикордонної смуги на території Вовчанського району Харківської області визначено розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 14.09.2018 №522 "Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області".

Крім того, відповідно до інформації НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.11.2023 за №71/7491-23 за результатом розгляду листа окружної прокуратури від 07.11.2023 за №55-104-6356вих-23, до 24.02.2022 на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0019, були наявні прикордонні інженерні споруди.

За таких обставин, оскільки землі в межах прикордонної смуги належать до земель оборони та можуть перебувати лише у державній власності, спірна земельна ділянка була неправомірно передана у комунальну власність.

Аналогічна правова позиція суду викладена у постановах Верховного Суду №297/1395/15-ц від 14.11.2018, №297/1408/15-ц від 26.10.2020, №924/174/18 від 11.09.2019, №163/2369/16-ц від 06.11.2019, №910/19932/17 від 23.07.2020.

Згідно з п.2. ч.1 ст. 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності землі оборони крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

Відповідно до п.п. "в" ч. 4 ст. 84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі оборони.

Статтею 3 Закону України "Про використання земель оборони", визначено, що уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель.

Землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.

Згідно з положеннями ст.18 Закону України "Про державний кордон України" користування землею, на державному кордоні України провадяться відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України і здійснюються таким чином, щоб забезпечувався належний порядок на державному кордоні України. Компетентними органами України за погодженням з органами Державної прикордонної служби України з урахуванням місцевих умов установлюється порядок здійснення всіх видів господарської діяльності на державному кордоні України.

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони" військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.

Таким чином, передача в оренду СФГ «Прогрес» спірної земельної ділянки Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області відбулась незаконно, оскільки право надання дозволу на її використання належить до компетенції НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ).

Ураховуючи викладене, спірна земельна ділянка, яка знаходиться в межах прикордонної смуги, відноситься до земель оборони, може перебувати виключно у державній власності, а її використання для ведення сільськогосподарської діяльності можливе лише з дозволу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ).

Наведене свідчить про обґрунтованість доводів прокурора про те, що Вовчанська районна державна адміністрація була неправомочна передавати спірну земельну ділянку в оренду, ГУ Держгеокадастру не мало повноважень щодо її передачі із земель державної власності до земель комунальної власності, а Вовчанська міська рада не правомочна приймати спірну земельну ділянку до земель комунальної власності та передавати їх суб`єкту господарювання в оренду, то фактично така передача не відбулась, статус цієї земельної ділянки не змінився до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України, ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до частини 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За приписами статті 79-1 цього кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

За приписами ст. З Закону України "Про Державний земельний кадастр" основними принципами, на яких базується Державний земельний кадастр, є зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Під час формування та реєстрації невірно визначено категорію спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення при тому, що вказана земельна ділянка належить до земель оборона.

За наведених обставин, подальша наявність відомостей щодо спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої має перебувати спірна земельна ділянка, оскільки реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з категорією землі сільськогосподарського призначення відносить її до земель комунальної власності, що надає право Вовчанській міській раді продовжувати здійснювати розпорядження землями, які є власністю Держави і за категорією відносяться до земель оборони.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

При цьому скасування державної реєстрації земельної ділянки є ефективним способом захисту порушених прав держави, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну вимогу про скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га, розташованої на території Вовчанської міської ради, з припиненням усіх речових прав на цю земельну ділянку, законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина 4 статті 182 ЦК України).

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

За змістом ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. З ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Проте, відповідно до абз. 2 ч. З ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно з абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином, статтею 26 вищезазначеного Закону визначено, що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

На час пред`явлення цього позову згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка із кадастровим номером :05:001:0019 зареєстрована на праві комунальної власності за Вовчанською міською радою.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 у справі №910/13356/17 виклав висновок про те, що способом захисту у негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом.

Водночас, за численними висновками, які послідовно робив Верховний Суд, "реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи" (пункт 4. 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019у справі №911/3594/17), "державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи" (пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно.

Спірна земельна ділянка належить до державної власності в силу ч. 2 ст. 77 Земельного Кодексу України, відтак, спірна земельна ділянка не може перебувати у комунальній власності й вищевказана реєстрація речового права комунальної власності на цю ділянку є незаконною.

Належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, а також скасування державної реєстрації прав (постанови Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 645/3067/19, від 17.08.2022 № 450/441/19, від 22.08.2022 у справі № 597/977/21).

Таким чином, суд вважає правомірними доводи прокурора про те, що для забезпечення державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо земельної ділянки із кадастровим номером :05:001:0019 необхідно усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності за Вовчанською міською радою на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з одночасним припиненням прав та закриттям розділу.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Право на звернення за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, встановлено нормами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Фізичне зайняття обмежено оборотоздатних земель та їх використання особою, яка з огляду на вимоги законодавства не могла набувати прав власності чи користування ними, не позбавляє права володіння ними дійсного власника таких земель, але створює останньому перешкоди у здійсненні ним охоронюваного законом права користування своїм майном.

Навіть у випадку оформлення права приватної або ж комунальної власності на виведені з цивільного обороту земельні ділянки, такий власник не набуває статусу одноособового володільця спірним майном, оскільки за Українським народом зберігається його право на землю, що є об`єктом права власності народу, і таке право залишається неприпиненим.

Таким чином, у разі фізичного зайняття обмежено оборотоздатних земель та оформлення речових прав на них відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторннй позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Предмет негаторного позову становить вимога власника майна до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки, яка має закріплений у законодавстві статус обмежено оборотоздатної.

При цьому поняття перешкод у реалізації прав користування і розпорядження є загальним поняттям і може включати не лише фактичну відсутність доступу до земельної ділянки та можливості використати її за цільовим призначенням, а й будь-які інші неправомірні дії порушника прав, а також рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, договори, інші правочини, у зв`язку з якими розпорядження і користування майном ускладнене або повністю унеможливлене.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14 та від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 вказані можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорення відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту в негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій).

Спірна земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0019 на цей час перебуває у комунальній власності Вовчанськоі міської ради та надана в оренду СФГ "Прогрес", може використовуватись як землі сільськогосподарського призначення та бути переданою фізичним чи юридичним особам у власність та користування, проте в силу наведених вище вимог законодавства вона не може перебувати у приватній чи комунальній власності.

З огляду на викладене порушені права та законні інтереси держави підлягають захисту шляхом зобов`язання СФГ "Прогрес" та Вовчанськоі міської ради усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :05:001:0019.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги прокурора законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 15.05.2008, укладений між Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області та Селянським (фермерським) господарством "Прогрес", який зареєстровано у Вовчанському РВ ХРФ ДП "Центр ДЗК" 13.06.2008 за №10.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га, розташованої на території Вовчанської міської ради, з припиненням усіх речових прав на цю земельну ділянку.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності за Вовчанською міською радою, , на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га розташовану на території Вовчанської міської ради (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216; запис про право власності 41927873 від 12.05.2021 внесений державним реєстратором Вовчанської міської ради Харківської області Терещенко О.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58117465 від 14.05.2021 09:07:49) та права оренди Селянського (фермерського) господарства "Прогрес" () на вказану земельну ділянку з припиненням речових прав (номер запису про інше речове право 42490561 від 11.06.2021 внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 58735785 від 14.06.2021) і закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зобов`язати Вовчанську міську раду (62504, Харківська обл., Чугуївський р-н, м.Вовчанськ, вул.Соборна, буд.92, ) та Селянське (фермерське) господарство "Прогрес" (62508, Харківська обл., Вовчанський р-н, с. Вовчанські Хутори, вул.Центральна, буд.53, ) повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (61002, м.Харків, вул.Сумська, буд.64, ) земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0019 площею 188,4032га.

Стягнути з Вовчанської міської ради (62504, Харківська обл., Чугуївський р-н, м.Вовчанськ, вул.Соборна, буд.92, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд.4, код 02910108) 6056,00грн. судового збору.

Стягнути з Селянське (фермерське) господарство "Прогрес" (62508, Харківська обл., Вовчанський р-н, с. Вовчанські Хутори, вул.Центральна, буд.53, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд.4, код 02910108) 6056,00грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "10" червня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай