ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. Справа № 918/152/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації до Сарненської міської ради,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області,

про витребування земельних ділянок,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Любчик І.І., довіреність № вих-303/0/01-72/24 від 09.01.2024 р.;

від відповідача - Бриж І.Д. (самопредставництво);

від третьої особи на стороні позивача - не з`явився;

від третьої особи на стороні відповідача - не з`явився;

від прокуратури - Гарбарук В.А.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 27 травня 2024 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В лютому 2024 року перший заступник керівника Рівненської обласної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Сарненської міської ради (далі - відповідач), в якій просить витребувати у власність держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації з незаконного володіння Сарненської міської ради Рівненської області земельні ділянки:

- площею 26,3466 га, кадастровий номер - :05:002:0202 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080);

- площею 1,8874 га, кадастровий номер :06:001:0399, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080);

- площею 5,9425 га, кадастровий номер :05:002:0194 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080);

- площею 0,1258 га, кадастровий номер :05:002:0196 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080).

Також в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601, ). Крім того позовна заява від 07.02.2024 року № 15/2-65вих-24 містить обґрунтування необхідності залучення вказаної особи. Зокрема першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури зазначено, що розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації від 29.04.2016 року № 245 надано дозвіл Державному підприємству "Сарненський лісгосп" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок загальною орієнтовною площею 345,52 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів, у тому числі, площею 191,91 га на території Люхчанської сільської ради. На цей час, відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року № 929, правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Сарненський лісгосп" є Державне підприємство "Ліси України" (), у тому числі, права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, затверджених матеріалів лісовпорядкування. Враховуючи наведене, судове рішення по справі впливатиме на подальші права та обов`язки Державного підприємства "Ліси України", як користувача земельної ділянки, а тому перший заступник керівника Рівненської обласної прокуратури вважає, що його необхідно залучити до розгляду справи як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Крім того прокурор просить стягнути з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 12 112 грн 00 коп.

До позовної заяви першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури долучено платіжну інструкцію від 5 лютого 2024 року № 162 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 12 112 грн 00 коп.

Позовна заява обґрунтована тим, що спірні земельні ділянки належать до земель державної власності лісогосподарського призначення та перебувають в користуванні Державного підприємства "Ліси України", в той час Рівненською обласною державною (військовою) адміністрацією, як розпорядником земель лісового фонду, не приймались будь-які рішення щодо передачі спірних земельних ділянок у комунальну власність, відтак прокурор доводить, що вказані ділянки вибули з володіння власника поза його волею.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року позовну заяву першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури від 07.02.2024 року № 15/2-65вих-24 залишено без руху та встановлено першому заступнику керівника Рівненської обласної прокуратури строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів відправлення учасникам справи копії позовної заяви від 07.02.2024 року № 15/2-65вих-24 (опис вкладення та документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) або опис вкладення про надсилання в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 ГПК України).

21 лютого 2024 року від заступника керівника Рівненської обласної прокуратури через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 21.02.2024 року № 15/2-99вих-24, до якої долучено докази відправлення учасникам справи копії позовної заяви від 07.02.2024 року № 15/2-65вих-24.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року позовну заяву керівника Рівненської обласної прокуратури від 07.02.2024 року № 15/2-65ВИХ-24 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25 березня 2024 року. Одночасно вказаною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, залучено Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (далі - третя особа на стороні позивача).

13 березня 2024 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява (відзив), відповідно до якого просить залучити до участі у справі, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 37) та визнати участь представника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в судових засіданнях обов`язковою. також відповідач просить у задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації до Сарненської міської ради про витребування земельних ділянок - відмовити повністю. Зокрема Сарненська міська рада вважає реєстрацію права комунальної власності на спірні земельні ділянки за Сарненською міською територіальною громадою в особі Сарненської міської ради законною та обґрунтованою, а позовну заяву сумнівною, необґрунтованою та безпідставною. Як зазначає відповідач, передумовою надання земельних ділянок у постійне користування є прийняття рішень органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (Радами народних депутатів, якщо рішення приймалося у період з 1991 по 2002 рік). Враховуючи наявну інформацію, зокрема й ту, що міститься в позовній заяві, відомості про прийняття такого рішення відсутні, а посилання прокурора на те, що право постійного користування підтверджується матеріалами лісовпорядкування 2019, які є частиною базового лісовпорядкування 2020 року є безпідставними, необґрунтованими та надуманими, так як матеріали лісовпорядкування повинні виготовлятися лише після надання земельних ділянок у постійне користування уповноваженими на це органами відповідно до законодавства. Тобто, рішення про передачу земельних ділянок (з кадастровими номерами :05:002:0192, :05:002:0188, :06:001:0393, а також сформованих шляхом їх поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0194, :05:002:0196, :05:002:0800:06:001:0399), в постійне користування будь-яким підприємствам, зокрема спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, не приймалося. Відтак, у ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" не виникло право постійного користування зазначеними земельними ділянками, а після реорганізації - до ДП "Ліси України" не перейшло таке право, що ставить під сумнів законність намірів ДП "Ліси України" на підставі так званих "матеріалів лісовпорядкування", враховуючи загальновідомий факт корупції в лісовій галузі України. Відповідач зазначає, що перше рішення, на підставі якого прослідковується намір ДП "Сарненський лісгосп", згодом ДП "Ліси України", отримати право постійного користування на зазначені земельні ділянки, зокрема і на 4 спірні земельні ділянки є розпорядження Рівненської обласної державної адміністрації від 29.04.2016 року № 245. В позовній заяві прокурор посилається на це розпорядження Рівненської ОДА від 29.04.2016 року № 245, яким надано дозвіл ДП "Сарненський лісгосп" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування загальною орієнтовною площею 345,52 гектара для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Ремчицької (153,61 гектара) та Люхчанської (191,91 гектара) сільських рад Сарненського району. Відповідач звертає увагу суду на те, що в цьому розпорядженні не зазначено конкретного місця розташування цих земельних ділянок на території Люхчанської сільської ради, в межах чи за межами яких населених пунктів даної сільської ради надаються зазначені земельні ділянки, не зазначено точної площі цих земельних ділянок, а визначено лише їхню орієнтовну площу, не зазначено меж та конфігурації зазначених земельних ділянок. Також відповідач звертає увагу суду на те, що цим розпорядженням надано дозвіл ДП "Сарненський лісгосп" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування загальною орієнтовною площею 345,52 гектара для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг саме за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Ремчицької (153,61 гектара) та Люхчанської (191,91 гектара) сільських рад Сарненського району. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 10-17-0.3-4244/2-23 від 24.08.2023 року віднесення земель до державної чи комунальної власності регламентовано пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України. Відомості про межі адміністративно-територіальної одиниці с. Обірки внесені до Державного земельного кадастру 26.01.2021 року. У вказаному листі зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0193, :05:002:0199, :05:002:0201, :05:002:0200, :05:002:0198, :06:001:0400 розташовані в межах населеного пункту с. Обірки, а земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194, :05:002:0196, :05:002:0195, :05:002:0197, :05:002:0202, :06:001:0399 розташовані частково в межах, частково за межами населеного пункту с. Обірки (вказані земельні ділянки, які прокурор просить витребувати у власність держави в особі Рівненської ОДА з незаконного, на думку прокурора, володіння Сарненської міської ради). Також, у цьому листі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області зазначає, що ДП "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Сарненський держспецлісгосп" в період з 2005 по 2015 роки не було землекористувачем на території Сарненського району та відповідно відомості про суб`єкта не містилися у формі № 2-зем. державної статистичної звітності з кількісного обліку земель. Крім цього відповідач звертає увагу суду на те, що цей лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 10-17-0.3-4244/2-23 від 24.08.2023 року був долучений керівником Сарненської окружної прокуратури до позовної заяви у справі № 918/1133/23, представництво інтересів органів прокуратури у цій справі здійснюється працівниками Рівненської обласної прокуратури. Відповідач зазначає, що в провадженні Господарського суду Рівненської області знаходиться справа № 918/1133/23 за позовом керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації) до Сарненської міської ради та Сарненської районної ради про визнання недійсним та скасування рішення районної ради, витребування земельних ділянок: площею 0, 0506 га з кадастровим номером :05:002:0193; площею 1, 4741 га з кадастровим номером :05:002:0195; площею 0, 1070 га з кадастровим номером :05:002:0197; площею 0, 3446 га з кадастровим номером :05:002:0199; площею 2, 7788 га з кадастровим номером :05:002:0201; площею 0, 4938 га з кадастровим номером :05:002:0201; площею 0, 4938 га з кадастровим номером :05:002:0200; площею 0, 0662 га з кадастровим номером :05:002:0198. Тобто, як зазначає відповідач, органами прокуратури подано позов з подібними позовними вимогами щодо земельних ділянок, які були утворені шляхом поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0192, :05:002:0188, :06:001:0393, також шляхом поділу цих ділянок були утворені земельні ділянки, які є предметом спору у цій справі. Тому, як зазначає відповідач, наведене свідчить, про те що органи прокуратури зловживають своїми процесуальними обов`язками, наданими їм законом, а саме маніпулюють інформацією та приховують докази, які мають значення для вирішення цієї справи. У зв`язку з наведеним, не заслуговує на увагу суду аргумент позивача, що документами, що підтверджують право постійного користування на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, оскільки рішення про передачу спірних земельних ділянок в постійне користування будь-яким підприємствам, зокрема спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, уповноваженим органом не приймалося та відповідно право постійного користування не виникло. Отже, відповідач вважає, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування не можуть підтвердити право постійного користування на спірні земельні ділянки. Відповідач стверджує, що прокурором не долучено жодного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельних ділянок у постійне користування ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", ДП "Сарненський лісгосп", ДП "Ліси України" на території Люхчанської сільської ради. Також відповідач зазначає, що прокурором не долучено до позовної заяви жодного витягу з державних реєстрів щодо реєстрації права власності чи права користування земельними ділянками за зазначеними вище державними підприємствами поблизу с. Обірки Сарненського району, зокрема витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, Державного лісового кадастру. Відповідач звертає увагу суду на те що прокурор під час подачі позову не надав необхідних та належних доказів, не проаналізував та не обґрунтував чому саме земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194, :05:002:0196, :05:002:0800:06:001:0399 потрібно витребувати у власність держави (хоча у власності держави вони ніколи не перебували); не проаналізував місцезнаходження земельної ділянки площею 191,91 га на території Люхчанської сільської ради Сарненського району, на яку, розпорядженням Рівненської ОДА № 245 від 29.04.2016 року було надано дозвіл ДП "Сарненське лісове господарство" на розроблення проекту землеустрою; не долучив документів, які б встановлювали точну площу, межі та конфігурацію зазначених земельних ділянок, через що взагалі не можливо встановити, яка частина з вказаних земельних ділянок знаходиться поблизу яких (і чи взагалі знаходиться) населених пунктів Сарненської міської територіальної громади. Через відсутність вказаних доказів неможливо прорахувати, яка площа земельних ділянок на території Люхчанської сільської ради Сарненського району, згідно розроблених ДП "Сарненське лісове господарство" проектів землеустрою, та й взагалі неможливо стверджувати, що земельні ділянки з вказаними вище кадастровими номерами мають хоч якесь відношення до земельної ділянки площею 191,91 га на території Люхчанської сільської ради Сарненського району, на яку ДП "Сарненське лісове господарство" отримало дозвіл на розроблення проекту землеустрою, що унеможливлює встановлення факту наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу держави в особі Рівненської ОДА зі сторони Сарненської міської ради.

Також 13 березня 2024 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 12.03.2024 року, в якому просив залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 37). Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати письмові пояснення щодо заявленого прокурором позову. Визнати обов`язковою явку у судові засідання представника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області. В клопотанні зазначено, що представник Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області зможе надати кваліфіковані, повні та вичерпні відповіді на запитання щодо виготовлення землевпорядної документації на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194, :05:002:0196, :05:002:0202, :06:001:0399, щодо категорії даних земельних ділянок та їх цільового призначення, чи знаходяться ці земельні ділянки за межами населених пунктів Сарненської міської територіальної громади, пояснити яким чином формувались вказані земельні ділянки, яким чином визначались їхні межі, конфігурація, площа, на підставі чого інформація про зазначені земельні ділянки вносилась до Державного земельного кадастру України, як визначалось цільове призначення даних земельних ділянок.

20 березня 2024 року від представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли пояснення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

21 березня 2024 року від Рівненської обласної прокуратури через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що заперечення Сарненської міської ради проти позову не спростовують доводів прокурора, а тому позов підлягає задоволенню. Зокрема прокурором зазначено, що право користування ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" землями лісогосподарського призначення підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування і є належним доказом в силу ст. 76 ГПК України, п. 5 розд. VІІІ "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України. Також прокурором зазначено, що як до моменту виникнення спірних правовідносин, так і на даний час спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення на законних підставах перебувають у титульному володінні спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства, а тому в силу вимог ст. ст. 55, 84, 117, п. 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України належать до земель державної власності, лісогосподарського призначення. Крім того прокурором зазначено, що предметом розгляду справ № 918/1133/23 та № 918/152/24 є різні земельні ділянки.

22 березня 2024 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення документів на підтвердження повноважень представника Сарненської міської ради.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року клопотання представника відповідача від 12.03.2024 року в частині залучення третьої особи задоволено та до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі - третя особа на стороні відповідача). В решті вимог клопотання представника відповідача від 12.03.2024 року відмовлено. Одночасно вказаною ухвалою підготовче засідання відкладено на 8 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 8 квітня 2024 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 22 квітня 2024 року.

16 квітня 2024 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, через систему "Електронний суд" надійшли пояснення щодо позову від 16.04.2024 року.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року строк підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів з ініціативи суду до 26 травня 2024 року включно та відкладено підготовче засідання на 13 травня 2024 року.

30 квітня 2024 року від прокурора у справі на адресу суду надійшла відповідь на пояснення третьої особи.

13 травня 2024 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли пояснення.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 травня 2024 року.

27 травня 2024 року від представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 27 травня 2024 року прокурор у справі підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача у судовому засіданні 27 травня 2024 року підтримав позов та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 27 травня 2024 року позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", у судове засідання 27 травня 2024 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 13.05.2024 року, до електронного кабінету Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (т. 2 а.с. 230). В той про причини неявки суд не повідомив.

Крім того представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, у судове засідання 13 травня 2024 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 13.05.2024 року, до електронного кабінету Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (т. 2 а.с. 229). В той час в поясненнях щодо позову від 16.04.2024 року представник третьої особи просить проводити судовий розгляд без участі представників Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора у справі, представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Згідно з ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції). Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 13, 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю і датується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну дію і природні якості землі.

Таким чином, охорона та використання земель, зокрема державної власності, становить державний інтерес, оскільки протиправне заволодіння державними землями суперечить основним принципам та засадам використання земель, закріплених у Конституції України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 виклала правову позицію, за якою: прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п. 7); бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 38); звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п. 39); невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п. 40); прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва (п. 43).

З метою дотримання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Рівненською обласною прокуратурою на адресу Рівненської обласної військової адміністрації скеровано лист від 09.01.2024 року № 15/2-16вих-24, в якому повідомлено уповноважений орган про порушення вимог чинного законодавства та наявність підстав для захисту інтересів держави.

У відповідь Рівненська обласна військова адміністрація листом від 26.01.2024 року № вих-1087/0/01-72/24 зазначила про відновлення порушених інтересів держави шляхом звернення до суду органів прокуратури.

З огляду на зазначене, суд зробив висновок, що, звертаючись до суду із позовом у даній справі, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, які, попри те, не здійснює захист прав та інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно з правилами статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом прокурором зазначено, що Рівненською обласною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено порушення інтересів держави під час розпорядження землями лісогосподарського призначення державної форми власності.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2014 року № 217, реорганізовано Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Сарненський держспецлісгосп" (далі - ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп"), , шляхом приєднання до Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" (далі - ДП "Сарненський лісгосп"), , та вказано про оформлення в установленому порядку права постійного користування земельними ділянками ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" на ДП "Сарненський лісгосп".

Розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації (далі - Рівненська ОДА) від 29.04.2016 року № 245, надано дозвіл ДП "Сарненський лісгосп" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною орієнтовною площею 345,52 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів, у тому числі, площею 191,91 га на території Люхчанської сільської ради.

За результатами розгляду зазначеного проекту землеустрою, Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської ОДА 17.08.2021 року повідомлено державне підприємство про те, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру частина земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0192 (7,7 га), :05:002:0188 (30,03 га), :01:001:0339 (2,1139 га), розташовані в межах населених пунктів с. Обірки та с. Дубки (входили до Люхчанської сільської ради), відтак, клопотання залишено без прийняття відповідного рішення (лист № 2327/05/1-05/21).

У зв`язку з цим, на підставі клопотань ДП "Сарненський лісгосп" та рішень Сарненської міської ради від 16.02.2022 року №№ 853-855, здійснено поділ названих земельних ділянок (у межах й поза межами населеного пункту), які перебувають у постійному користуванні для ведення лісового господарства і пов`язаних з ними послуг на території Сарненської міської ради.

Зокрема, із земельних ділянок з кадастровим номером:

- :05:002:0192 (7,7 та) - сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0193 (0,0506 га), :05:002:0196 (0,1258 га), :05:002:0195 (1,4741 га), :05:002:0197 (0,1070 га);

- :05:002:0188 (30,03 га) - сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0202 (26,3466 га), :05:002:0199 (0,3446 га), :05:002:0201 (2,7788 га), :05:002:0200 (0,4938 га), :05:002:0198 (0,0662 га);

- :06:001:0393 (2,1139 га) - сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :06:001:0400 (0,2265 га) та :06:001:0399 (1,8874 га).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, поза межами населених пунктів с. Дубки та с. Обірки розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 (0,1258 га), :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 (1,8874 га).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельні ділянки віднесені до категорії земель "землі лісогосподарського призначення", цільове призначення 09.01 для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг.

У зв`язку з реформуванням управління лісової галузі, наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року № 929 припинено ДП "Сарненський лісгосп", шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" () (далі - ДП "Ліси України"), яке є правонаступником прав та обов`язків ДП "Сарненський лісгосп".

Також наказом ДП "Ліси України" від 30.12.2022 року № 171, закріплено за філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" () майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 30.12.2022 року № 1261.

Рівненська обласна військова адміністрація листом від 03.05.2023 року № вих-3980/0/01-72/23 повідомила Рівненську обласну прокуратуру про те, що за результатами розгляду клопотання філії "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 191,91 га для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг, розташованих на території Сарненської міської ради (колишньої Люхчанської сільської ради) Сарненського району установлено, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 (0,1258 га), :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 (1,8874 га), зареєстроване за Сарненською міською радою, у той час, як земельні-ділянки знаходяться за межами населених пунктів та мають перебувати у державній власності.

Філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" в листах від 06.06.2023 року № 11673-23, від 29.08.2023 року № 905/26.16-23, від 13.09.2023 року № 985/26.16-2023 повідомлено органи прокуратури про те, що поділені земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0192, :05:002:0188, :06:001:0393 та сформовані шляхом їх поділу земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194, 625484800:05:002:0196, :05:002:0202, :06:001:0399 відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, перебували в постійному користуванні ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" (далі - ДП "Сарненський лісгосп"). На цей час, спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України" й закріплені за філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України".

Зокрема, за матеріалами лісовпорядкування 2019 року ДП "Сарненський лісгосп", земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194, 625484800:05:002:0196, :05:002:0202 знаходяться у кварталі 155, виділи 1-9, 51-60 Страшівського лісництва та земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0399 - у кварталі 121 виділ 1 Сарненського лісництва.

Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект" (далі - ВО "Укрдержліспроект") проведено нанесення меж спірних земельних ділянок за координатами на межі кварталу 155 Страшівського лісництва та кварталу 121 Сарненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування 2019 року (лист від 19.07.2023 року № 671), з якого вбачається їх накладання. Вказані картографічні матеріали є частиною матеріалів базового лісовпорядкування 2020 року.

Розпорядження про вилучення земельних ділянок державної форми власності з постійного користування державних лісогосподарських підприємств уповноваженими органами не приймались, добровільна згода на припинення постійного користування зазначеними земельними ділянками їх користувачами не надавалась.

З огляду на викладене вище, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 (0,1258 га), :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 (1,8874 га) розташовані за межами населених пунктів, належать до земель державної власності лісогосподарського призначення, та, на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України".

В той час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на зазначені земельні ділянки 09.08.2022 року зареєстровано право комунальної власності за Сарненською міською радою на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 року №1423-ІХ.

Отже, реєстрація права комунальної власності на земельні ділянки, які перебувають у державній власності, вчинена з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим вони підлягають витребуванню на користь держави з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення залежать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

За приписами ч. 1 ст. 57 Земельного кодексу України, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно і: повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтями 7, 8 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

За статтями 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України, облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування.

Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо, регламентується галузевими нормативними документами.

Зокрема, за змістом пункту 1.1. Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986 року, чинній до 04.01.2011 року, а у подальшому - Інструкції про порядок ведення державного лісового кадастру і первинного обліку лісів, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України від 01.10.2010 року № 298, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, планово-картографічні матеріали можуть бути належним доказом у справі, виходячи зі змісту інформації, яку вони містять.

Подібні за змістом висновки наведено у постановах Верховного Суду України та Верховного Суду від 21.01.2015 року у справі № 6-224цс14, від 01.07.2015 року у справі № 6-50цс15, від 01.03.2018 року у справі № 911/2049/16, від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 року у справі №488/6211/14-ц, від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, від 13.06.2018 року у справі № 369/1777/13-ц, від 13.11.2019 року у справі № 361/6826/16.

Крім того у постановах Верховного Суду по справах № 369/16418/18 від 07.10.2020 року, № 363/669/17 від 30.09.2020 року, № 707/2192/15-ц від 30.01.2018 року, №488/5476/14-ц від 21.02.2018 року, № 360/1998/18 від 31.03.2021 року, № 380/375/17 від 06.04.2021 року, № 369/9900/16 від 15.07.2020 року, № 369/16416/18 від 09.06.2021 року, № 359/11910/14 від 16.06.2021 року, № 369/16317/18 від 24.11.2021 року вказано про те, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є належними доказами підтвердження права державної власності на землі лісогосподарського призначення (пункт 5 Прикінцевих положень ЛК України) та наявності права виключно в уповноваженого органу державної влади на розпорядження такою категорією земель.

Відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО "Укрдержліспроект", як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належним доказом, оскільки вказане об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13.11.2019 року по справі № 361/6826/16.

Законодавчими актами визначено, що у разі реорганізації юридичних осіб їх майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Зокрема, згідно зі ст. 59 Господарського кодексу України, припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

У ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 191 Цивільного кодексу України встановлено, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства, як єдиного майнового комплексу, входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення надаються в постійне користування спеціалізованим державним, іншим державним підприємствам, для ведення лісового господарства (ч. 1 ст. 57 Земельного кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначається законом (рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005).

Такий перелік підстав передбачений ст. 141 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої реорганізація державного підприємства не є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Висновки щодо правонаступництва відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.04.2018 року у справі № 911/4065/16 та від 21.02.2011 року у справі № 21-3а11.

Системний аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави зробити висновок про те, що землі, надані у постійне користування спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам для ведення лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування і при реорганізації підприємства до правонаступника переходить право постійного користування земельними ділянками.

Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням Українська лісовпорядна експедиція Державного комітету лісового господарства України у 2007 році розроблено Проект організації та розвитку лісового господарства ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" Рівненського обласного управління сільського господарства Міністерства аграрної політики України на загальну площу земель 6986 га. З них, на території Сарненського лісництва - 2750 га, Кам`янського - 2850 га, Кузьмівського - 1386 га. Зовнішні межі держспецлісгоспу, лісництв, адмінрайонів, показані на картах-схемах, планшетах №№ 11-13.

Зокрема, згідно з актом від 02.04.2007 року (додаток № 4 Проекту), складеним за участі начальника районного відділу земельних ресурсів Зінчика Р.М., директора підприємства Мацкова В.С., начальника лісовпорядної партії Української експедиції Жука А.Т., площа переданих для охорони і ведення лісового господарства ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" земель лісового фонду становить 6986 га, у тому числі, по Люхчанській сільській раді 339 га.

Названий Проект складений за матеріалами лісовпорядкування 2005-2006 років, розглянуто на засіданні другої лісовпорядної наради 18.04.2007 року й затверджено керівником групи технічного нагляду по лісогосподарському та агролісомеліоративному будівництву при ГУАП РОДА Мульком Я.О.

Також з`ясовано, що відповідно до п.п. 2, 3 розпорядження Сарненської РДА від 02.12.2004 року № 493, ліси, що знаходяться в користуванні Спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Сарненське", передано під охорону та проведення інших лісогосподарських заходів до отримання державного акту на право постійного користування землі новоствореному ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп"; надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування для ведення лісового господарства орієнтовною площею 5203,4 га.

Статтею 3 Лісового кодексу України (у редакції на момент прийняття розпорядження від 02.12.2004 року № 493) визначено, що ліс - це сукупність землі, рослинності, в якій домінують дерева та чагарники, тварин, мікроорганізмів та інших природних компонентів, що в своєму розвитку біологічно взаємопов`язані, впливають один на одного і на навколишнє середовище.

Окрім того розпорядженням Сарненської РДА від 26.12.2005 року № 552 надано ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 1300 га для ведення лісового господарства за рахунок земель запасу лісового фонду на території Тинненської сільської ради.

Відповідно до Статуту ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", зареєстрованого 14.11.2013 року за № 2000118 (зі змінами до Статуту, зареєстрованими 06.03.2014 року за № 3000118), підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України, створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Отже, відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, у постійному користуванні ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" перебувало 6986 га земель лісогосподарського призначення, державної форми власності.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2014 року № 217, реорганізовано ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" шляхом приєднання його до ДП "Сарненське лісгосп" та передбачено оформлення в установленому порядку права постійного користування земельними ділянками ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" на ДП "Сарненський лісгосп".

Також у п.п. 1.1., 3.1. Статуту ДП "Сарненський лісгосп" (нова редакція), затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 11.02.2022 року № 303, вказано, що Підприємство належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України, є правонаступником прав та обов`язків ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2014 року № 217, створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Таким чином, ДП "Сарненський лісгосп" є правонаступником ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" і до нього перейшло право постійного користування земельними ділянками, які перебували в останнього на праві постійного користування згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

ДП "Сарненський лісгосп" на підставі наказу від 10.06.2014 року № 217 звернулося листом від 29.01.2016 року № 62 до голови Рівненської ОДА з клопотанням щодо надання дозволу на виготовлення проектної технічної документації земельних ділянок, у тому числі, розташованих на території Люхчанської сільської ради площею 191,91 га .

Як було зазначено вище, розпорядженням Рівненської ОДА від 29.04.2016 року № 245 надано дозвіл ДП "Сарненський лісгосп" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною орієнтовною площею 345,52 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів, у тому числі, площею 191,91 га на території Люхчанської сільської ради.

За результатами розгляду клопотання філії "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною площею 191,91 га для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг, розташованих на території Сарненської міської ради (колишньої Люхчанської сільської ради), Рівненською ОДА установлено, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 (0,1258 га), :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 (1,8874 га), зареєстроване за Сарненською міською радою, у той час, як земельні ділянки знаходяться за межами населених пунктів та мають перебувати у державній власності.

Як вбачається з вищенаведеного зазначені земельні ділянки на цей час перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України", а їх попередніми користувачами були ДП "Сарненський лісгосп" та ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", що підтверджується відповідними планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування з 2005 по 2020 роки.

Філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" у листі від 13.09.2023 року № 985/26.16-2023 зазначено, що відповідно до матеріалів лісовпорядкування спірні земельні ділянки знаходяться в межах державного лісового фонду.

Зокрема, за Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", Сарненське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), 2007 рік та Плану лісонасаджень Сарненського лісництва ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", лісовпорядкування 2005 року, планшетів №№ 11, 12, спірні земельні ділянки розташовані у кварталі 20, виділ 21, кварталі 21, виділи 1- 7, 61-63.

Відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп" (прийняті землі) Страшівське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), 2016 року, Плану лісонасаджень ДП "Сарненський лісгосп", Страшівське лісництво, лісовпорядкування 2015 року; Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп" Сарненське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), 2016 року, Плану лісонасаджень ДП "Сарненський лісгосп", Сарненське лісництво, лісовпорядкування 2015 року, спірні земельні ділянки знаходились у кварталі 155, виділи 1-9, 65-68, 70-73 Страшівського лісництва, у кварталі 121, виділ 1 Сарненського лісництва.

Також згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп", Страшівське лісництво, 2 частина (кв. 85-159) (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків) 2020 року, Планом лісонасаджень Страшівського лісництва ДП "Сарненський лісгосп", лісовпорядкування 2019 року; Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп", Сарненське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), 2020 року, Планом лісонасаджень Сарненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп", лісовпорядкування 2019 року, спірні земельні ділянки знаходились у кварталі 155, виділи 1-9, 51-60 Страшівського лісництва та у кварталі 121, виділ 1 Сарненського лісництва.

Протокол координаційно-технічної наради за підсумками польових робіт з базового лісовпорядкування в державних лісогосподарських підприємствах Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 12.12.2019 року, зокрема, ДП "Сарненський лісгосп", затверджено начальником Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Суховичем В.М. та Генеральним директором Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання Цибульком В.А.

Протокол другої лісовпорядної наради з розгляду основних положень Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп", складеного за матеріалами лісовпорядкування 2019-2020 років Українською лісовпорядною експедицією ВО "Укрдержліспроект", 22.10.2020 року затверджено начальником Рівненського обласного управління лісового і мисливського господарства Суховичем В.М.

ВО "Укрдержліспроект" проведено нанесення меж спірних земельних ділянок за координатами на межі кварталу 155 Страшівського лісництва та кварталу 121 Сарненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування 2019 року (лист від 19.07.2023 року № 671), з якого вбачається їх накладання.

Отже, відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування (безперервне лісовпорядкування) спірні земельні ділянки перебували у постійному користуванні ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" та ДП "Сарненський лісгосп".

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реформування управління лісової галузі" від 07.09.2022 року № 1003, погоджено утворення Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та приєднання до нього спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів і установлено, що створене підприємство є правонаступником, зокрема, майна, прав та обов`язків спеціалізованих лісогосподарських підприємств, які до нього приєднуються, права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, затверджених матеріалів лісовпорядкування.

Як вказано вище, наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 26.10.2022 року № 804 створено ДП "Ліси України", . У свою чергу, підприємством створено філію "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України", код ЄДРПОУ ВП: 45076237.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року № 929 припинено ДП "Сарненський лісгосп", шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДП "Ліси України" та визначено, що ДП "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Сарненський лісгосп".

Державне агентство лісових ресурсів України наказом від 30.12.2022 року № 1261 затвердило передавальний акт ДП "Сарненський лісгосп" та, у той же день, наказом № 171 закріпило за філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом.

Отже, в порядку правонаступництва до ДП "Ліси України" перейшло право постійного користування спірними земельними ділянками, і на цей час лісогосподарську діяльність на них здійснює філія "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України".

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Така технічна документація, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 186 Земельного кодексу України, затверджується щодо земельних ділянок державної власності органом виконавчої влади, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

За приписами ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Як зазначено, спірні земельні ділянки знаходяться за межами населених пунктів, віднесені до категорії земель "землі лісогосподарського призначення" та перебувають у постійному користуванні державного спеціалізованого лісогосподарського підприємства, відтак, повноваження щодо розпорядження такими земельними ділянками належать Рівненській ОДА.

Отже, рішення Сарненської міської ради від 16.02.2022 року №№ 853, 854, 855 "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Сарненської міської ради", прийняті всупереч вимог ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України.

Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", скасування рішення відповідного органу про затвердження землевпорядної документації, на підставі якої сформовано земельну ділянку, не є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Окрім того за приписами ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 117 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. п. "а", "б", "в" ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Частинами 1 та 2 ст. 149 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Рівненська ОДА у листі від 26.09.2023 року № вих-8801/0/01-72/23 повідомила, що розпорядження про припинення ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", ДП "Сарненський лісгосп" права постійного користування земельними ділянками на території Люхчанської сільської ради Сарненського району та передачу вказаних земель у комунальну власність не видавалися.

ДП "Сарненський лісгосп" не відмовлялось від права постійного користування спірними земельними ділянками, що підтверджується листом від 13.09.2023 року № 985/26.16-2023.

Отже, право постійного користування спірними земельними ділянками у визначеному законом порядку не припинялось, земельні ділянки з державної у комунальну власність не передавались.

Як зазначено, підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 (0,1258 га), :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 (1,8874 га) за Сарненською міською радою вказано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 року №1423-ІХ.

Пунктом 24 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України доповнено Законом № 1423-ІХ від 28.04.2021 року визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом (з 27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Як вбачається із викладеного вище, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 0,1258 га), :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 1,8874 га) розташовані за межами населених пунктів, належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, та, на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України".

Також розпорядженням Рівненської ОДА від 29.04.2016 року № 245, надано дозвіл ДП "Сарненський лісгосп" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок загальною орієнтовною площею 345,52 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів, у тому числі, площею 191,91 га на території Люхчанської сільської ради.

Однак, названий проект землеустрою не затверджений у зв`язку з реєстрацією права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0202 (26,3466 га), :06:001:0399 (1,8874 га), :05:002:0194 (5,9425 га), :05:002:0196 (0,1258 га) за Сарненською міською радою (лист Рівненської ОДА від 03.05.2023 року № вих-3980/0/01-72/23).

Враховуючи викладене, реєстрація за Сарненською міською радою права комунальної власності на спірні земельні ділянки є незаконною та свідчить про їх незаконне вибуття з володіння держави в особі розпорядника цих земель - Рівненської ОДА.

Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, то відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника - державу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. З відображенням таких відомостей (записів) у Державному реєстрі прав рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпує свою дію. Отже, вимога про скасування такого рішення після внесення на його підставі відповідних відомостей (записів) до Державного реєстру прав не відповідає належному способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункт 100), від 30.06.2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29).

Зважаючи на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порушення вимог чинного законодавства незаконно зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки лісогосподарського призначення, державної власності, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише в порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, витребувавши земельні ділянки на користь її власника - держави в особі Рівненської ОДА.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом статей 316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Як вбачається із викладеного вище, у встановленому законом порядку право постійного користування спірними земельними ділянками лісогосподарського призначення не припинялось, із державної у комунальну власність вони не передавались. Належним власником спірних земельних ділянок є держава в особі Рівненської ОДА. Відтак, державна реєстрація права комунальної власності на них за Сарненською міською радою відбулась всупереч вимог закону.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 330 Цивільного України, якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути в нього витребувано.

У ст. 387 Цивільного кодексу України закріплено загальне правило, за яким власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування власником свого майна із чужого володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. За допомогою цього позову власник захищає не тільки свої права на володіння та користування майном, а також і право на розпорядження ним, оскільки перебування майна у чужому володінні обмежує і право власника на розпорядження майном.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів).

Таким чином, предмет віндикаційного позову становлять вимоги неволодіючого майном власника до володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (постанова Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 6-2407цс15).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Зі змісту рішень від 16.02.2022 року №№ 853-855 вбачається, що Сарненській міській раді було відомо про перебування спірних земельних ділянок у постійному користуванні ДП "Сарненський лісгосп" для ведення лісового господарства і пов`язаних з ними послуг, а також знаходження їх поза межами населених пунктів.

Однак, Сарненська міська рада у подальшому самостійно, без заяви ДП "Сарненський лісгосп", виключила такі відомості із зазначених рішень, що підтверджується рішенням від 07.12.2022 року № 1109, та зареєструвала за собою право комунальної власності на земельні ділянки, які перебували за межами населених пунктів й відповідно до закону належали до земель державної власності, лісогосподарського призначення, що вказує на володіння ними недобросовісним набувачем.

Окрім того, враховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з володіння власника - держави в особі Рівненської ОДА, поза його волею, наявні підстави для витребування земельної ділянки з незаконного володіння Сарненської міської ради.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 09.11.2021 року у справі № 466/8649/16-ц, від 13.07.2022 року у справі № 199/8324/19).

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16-ц, зроблено висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник, з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

З огляду на викладене, належним способом захисту в даному випадку є вимога про витребування спірних земельних ділянок з комунальної власності Сарненської міської ради в державну власність в особі Рівненської ОДА.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування не можуть підтвердити право постійного користування на спірні земельні ділянки.

За змістом п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних розпоряджень та наказу) визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Таким чином, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірних розпоряджень та наказу).

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які прокурор посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації до Сарненської міської ради про витребування земельних ділянок є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В позовній заяві прокурор просить стягнути з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 12 112 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні даного позову Рівненською обласною прокуратурою було сплачено 12 112 грн 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 5 лютого 2024 року № 162.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 12 112 грн 00 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати у власність держави в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації (33028, м. Рівне, м-н Просвіти, 1, ) з незаконного володіння Сарненської міської ради Рівненської області (34500, Рівненська обл., м. Сарни, вул. Широка, 31, ) земельні ділянки:

- площею 26,3466 га, кадастровий номер - :05:002:0202 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080);

- площею 1,8874 га, кадастровий номер :06:001:0399, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080);

- площею 5,9425 га, кадастровий номер :05:002:0194 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080);

- площею 0,1258 га, кадастровий номер :05:002:0196 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 080).

Стягнути з Сарненської міської ради Рівненської області (34500, Рівненська обл., м. Сарни, вул. Широка, 31, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул. 16 липня, буд. 52, , р/р UA0015371, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, банк: Державна казначейська служба м. Київ) 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 6 червня 2024 року.

Суддя Політика Н.А.