ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.06.2024 Справа№ 914/1420/24

За позовом: Овруцької міської ради, м. Овруч Житомирської області.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-Транс-Логістик», м.Львів,

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки,

Суддя Б. Яворський.

Учасники процесу не викликались.

СУД ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Овруцької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-Транс-Логістик» про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :05:000:0529).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 червня 2024 року справу № 914/1420/24 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Загальні правила господарського судочинства встановлені Господарським процесуальним кодексом України та вимагають дотримання правил територіальної, предметної та суб`єктної підсудності. Так, згідно ст.1 ГПК України кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частини 1 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 30 ГПК України встановлено правила виключної підсудності справ. Під виключною підсудністю розуміється те, що певна категорія справ за предметом спору або суб`єктним складом її учасників може розглядатися лише певним господарським судом, в даному випадку в такій категорії справ правила загальної підсудності застосовуватися не можуть. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Частина 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Отже, за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові у справі №911/2390/18 від 16.02.2021, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається зі змісту пред`явлених позовних вимог, позов стосується спонукання товариства до укладення договору оренди земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :05:000:0529), загальною площею 0,5000га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Коростенський район, м.Овруч, вул.Шевченка, 1Б, оскільки ТОВ «Іскра-Транс-Лігістик» є власником нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці. Відтак, з огляду на місцезнаходження нерухомого майна, вирішення даного спору за правилами виключної підсудності відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Житомирської області.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 29, 30, 31, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Справу №914/1420/24 за позовом Овруцької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-Транс-Логістик» про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки передати за підсудністю до Господарського суду Житомирської області (10002, м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65).

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.3 ст.31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Матеріали справи після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення, направити за підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Б. Яворський.