23.05.2024Справа № 910/762/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка Д.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК"
про стягнення витрат на правничу допомогу
у справі за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК"
до Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни
про стягнення 195393,72 грн,
за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни
до Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК"
про визнання зобов`язання припиненими
представники сторін:
від ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК": Трунов Ю.А.
від ФОП Понькіної О.В.: не з`явився
Приватне акціонерне товариство "ЗАВОД СУПУТНИК"" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни про стягнення 195393,72 грн. заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 758 від 30.10.2019.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/762/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2024 прийнято зустрічний позов ФОП Понькіної Оксани Володимирівни до Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" про визнання зобов`язання припиненими до розгляду; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; подальший розгляд справи № 910/762/24 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі № 910/762/24.
30.04.2024 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, у зв`язку із поданням зустрічного позову.
30.04.2024 через систему "Електронний суд" від Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни надійшла заява, у якій заявник просить суд відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" про розподіл судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/762/24 призначено на 23.05.2024.
07.05.2024 до суду від Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни надійшла заява про проведення судового засідання без участі її представника.
Присутній у судовому засіданні 23.05.2024 представник ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав.
Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Норми ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У судовому засіданні 25.04.2024 представник ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" повідомив, що докази на підтвердження судових витрат будуть подані у строки встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.
Рішення суду у справі ухвалено 25.04.2024, а заява ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" про стягнення з ФОП Понькіної Оксани Володимирівни витрат на професійну правничу допомогу подана через систему "Електронний суд" 29.04.2024.

Отже, ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" була зроблена відповідна заява у строки встановлені ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України та подані відповідні докази протягом п`яти днів, після ухвалення господарським судом рішення у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Також рішенням суду від 25.04.2024 ухвалено стягнути з Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" витрати на правову допомогу у сумі 24981,53 грн, однак у мотивувальній частині рішення судом не вирішено питання про судові витрати на правову допомогу.

Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" надано у матеріали справи копії: договору на правове обслуговування юридичної особи №0104/19 від 01.04.2019, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Максимальний захист"; додаткової угоди №37 від 01.12.2023; акту здачі-приймання наданих юридичних послуг від 01.12.2023 на суму 25000,00 грн; платіжної інструкції №471 від 05.01.2024 на суму 25000,00 грн.

Додатковою угодою №37 від 01.12.2023 сторони домовилися визначити період юридичного обслуговування за договором - з 07.11.2023 по 01.12.2023 (п.1); погодили, що ціна за період обслуговування становить 25000,00 грн і складається з: підготовки позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення з ФОП Понькіної Оксани Володимирівни заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 30.10.2019 №758 - 10000,00 грн; представництво ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" під час розгляду позову про стягнення з ФОП Понькіної Оксани Володимирівни заборгованості з орендної плати за договором оренди приміщення від 30.10.2019 №758, в тому числі, участь в судових засіданнях, підготовка заяв по суті справи, підготовка процесуальних заяв та клопотань - 15000,00 грн.

Між ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" та Адвокатським об`єднанням підписаний акт здачі-приймання наданих юридичних послуг від 01.12.2023 на суму 25000,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №471 від 05.01.2024 ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" згідно із додаткової угоди №37 від 05.01.2024 сплатив Адвокатському об`єднанню 25000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу, у зв`язку з поданням ФОП Понькіною Оксаною Володимирівною зустрічного позову, ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" надано копії: договору на правове обслуговування юридичної особи від 01.12.2023 № 0112/23, додаткової угоди № 10 від 26.04.2024 до договору на правове обслуговування юридичної особи від 01.12.2023 №0112/23, акту здачі-приймання наданих юридичних послуг від 26.04.2024 року та платіжної інструкції на суму 20 000,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди №10 від 26.04.2024 до договору на правове обслуговування юридичної особи від 01.12.2023 №0112/23 сторони домовились визначити вартість послуг з представництва замовника в Господарському суді міста Києва під час розгляду зустрічного позову ФОП Понькіної Оксани Володимирівни по справі №910/762/24, а також вартість підготовки відзиву на зустрічну позовну заяву у вигляді фіксованої суми, а саме у сумі 20000,00 грн.

Між ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" та Адвокатським об`єднанням підписаний акт здачі-приймання наданих юридичних послуг від 26.04.2024 на суму 20000,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №746 від 26.04.2024 ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" згідно із додаткової угоди №10 від 26.04.2024 сплатив Адвокатському об`єднанню 20000,00 грн.

Правничу допомогу ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" під час розгляду справи надавав адвокат Опалюк С.В., який діяв на підставі виданого Адвокатським об`єднанням ордеру.

При цьому під час розгляду справи повноваження адвоката Опалюка С.В. були підтверджені ордером серії АН №1363758, виданого на підставі договору №0104/19 від 01.04.2019 та ордером серії АН №13788744, виданого на підставі договору №0112/23 від 01.12.2023.

За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ФОП Понькіна Оксана Володимирівна проти заявлених ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" у позові витрат на правову допомогу у сумі 25000,00 грн заперечила, посилаючись, зокрема на їх неспівмірність зі складністю справи, обсягом наданих послуг, а також відсутністю розрахунку витрат.

Заперечуючи щодо витрат на правову допомогу, у зв`язку із поданням зустрічного позову ФОП Понькіна О.В. посилається зокрема на те, що відзив на зустрічну позовну заяву було залишено без розгляду, сума у розмірі 20000,00 грн за участь в одному судовому засіданні є завищеною, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також ФОП Понькіна О.В. зазначає, що ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" не подано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18).

У цьому контексті Суд також враховує, що у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 наведено такі висновки:

"… У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".

"Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".

"У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначеними частинами 5 - 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Керуючись нормами статті 129 ГПК України, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі № 922/1341/23.

Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" за заявою №58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19.

Оцінивши заперечення відповідача за первісним позовом (ФОП Понькіної О.В.) щодо визначених ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" у позові витрат на правову допомогу, суд зазначає, що відповідачем не надано, належних доказів або обґрунтувань, які б підтвердили неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката у справі, тоді як самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про відшкодування судових витрат, понесених під час розгляду первісного позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №910/5410/19.

З приводу посилань ФОП Понькіної О.В. на ненадання ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" розрахунку витрат на правову допомогу, то суд зазначає, що частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У додатковій угоді №37 від 01.12.2023 сторони погодили, що вартість витрат на правову допомогу становить 25000,00 грн та складається з: підготовки позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення з ФОП Понькіної Оксани Володимирівни заборгованості з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 30.10.2019 №758 - 10000,00 грн; представництво ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" під час розгляду позову про стягнення з ФОП Понькіної Оксани Володимирівни заборгованості з орендної плати за договором оренди приміщення від 30.10.2019 №758, в тому числі, участь в судових засіданнях, підготовка заяв по суті справи, підготовка процесуальних заяв та клопотань - 15000,00 грн. Також між ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" та Адвокатським об`єднанням підписаний акт здачі-приймання наданих юридичних послуг від 01.12.2023 на суму 25000,00 грн.

Отже, у додатковій угоді №37 зазначено перелік послуг, наданих адвокатом та їх вартість, а відтак, неможливість визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат ФОП Понькіною О.В. не підтверджена у запереченнях за заяву про розподіл витрат.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, з огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, зокрема, заперечення відповідача, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем за первісним позовом (ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК") витрати на правову допомогу у сумі 25000,00 грн є обґрунтованими, співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відповідає критерію розумності.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене, судом було встановлено, що з ФОП Понькіної О.В. підлягають стягненню витрати ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" на оплату правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 24981,53 грн, які стягнуті рішенням суду від 25.04.2024.

Щодо витрат ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" на правову допомогу у сумі 20000,00 грн, пов`язані із поданням зустрічного позову, то оцінивши докази, додані до заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи із зазначених вище критеріїв, суд встановив, що заявлений ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.

Так, ухвалою від 11.04.2024 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" (заявлене у письмових поясненнях від 18.03.2024) про поновлення процесуального строку на відзиву та залишив залишити без розгляду відзив ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" на зустрічну позовну заяву від 22.03.2024, у зв`язку із чим суд вважає, що у цьому випадку розмір витрат на правову допомогу, у зв`язку із поданням зустрічного позову, не відповідає визначеним ч.5 ст.129 ГПК України критеріям обґрунтованості, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критеріїв реальності, співмірності та розумності судових витрат.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами ФОП Понькіної О.В. щодо завищення вартості витрат на правову допомогу, у зв`язку із поданням зустрічного позову.

Водночас, зважаючи на те, що справа за позовом ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" є малозначною, судом було постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

При цьому спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Однак, у зв`язку із поданням ФОП Понькіною О.В. зустрічного позову, суд 19.02.2024 постановив ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Фактично, подання ФОП Понькіною О.В. зустрічного позову та як наслідок розгляд справи у загальному позовному провадженні обумовило понесення ПрАТ "ЗАВОД СУПУТНИК" додаткових витрат на правову допомогу, які останній не передбачав при поданні позовної заяви.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі відмови в позові - покладаються на позивача.

З огляду на наведене, на переконання суду, з урахуванням критеріїв пропорційності, розумності, співмірності, обґрунтованими є витратити на правову допомогу у зв`язку із поданням зустрічного позову у розмірі 5000,00 грн. В іншій частині заяви стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Понькіної Оксани Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАВОД СУПУТНИК" (04080, місто Київ, вулиця Межигірська, будинок 82-А, ідентифікаційний код 02970300) витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 04.06.2024.

Суддя С.О. Турчин