ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. Справа№ 910/3702/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Лисяний В.В. за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 (повний текст складено 12.03.2024)

за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" на дії державної виконавчої служби

у справі №910/3702/19 (суддя Щербаков)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК - 2000"

про стягнення 9 785, 00 грн

та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК - 2000"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт"

про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07 березня 2024 року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А. відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" 14.04.2024 через систему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та скасувати вимогу від 01.12.2023 №63207626/17 старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А.

Скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки заявник своєчасно та в повному обсязі виконав рішення суду, направив відповідачу 12.03.2020 із супровідним листом два екземпляра акту прийому-повернення СКД з обслуговування обладнання, однак відповідач не підписав їх, не повернув один екземпляр позивачу, як і не надав будь-яких зауважень або заперечень до акту, тобто прийняв обладнання з обслуговування за мовчазною згодою; обладнання приймалось позивачем виключно в обслуговування й воно постійно залишалось на місці його встановлення, тому воно знаходилось та знаходиться у володінні, користуванні та розпорядження позивача; ні рішенням ні договором не вказано, що позивач зобов`язаний забезпечити підписання відповідачем акту прийому-повернення СКД з обслуговування; оскільки позивач виконав рішення та наказ суду виконавче провадження постановою від 29.10.2020 було закінчено, однак за невідомих підстав державний виконавець скасував свою постанову та відновив виконавче провадження та в подальшому направив вимогу від 01.12.2023. Також разом зі скаргою заявлено клопотання про витребування пояснень і доказів від відповідача та державного виконавця.

03.06.2024 позивач подав клопотання, у якому просить врахувати всі аргументи, які наведені в апеляційній скарзі.

03.06.2024 позивач подав заяву про роз`яснення судового рішення, в якій просить, у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги, роз`яснити подальший порядок виконання даної постанови та вказати, яким способом позивач має забезпечити виконання рішення суду у даній справі.

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів сторін і органу ДВС.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідача і органу ДВС.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, також вказав, що клопотання про роз`яснення подане "на майбутнє", у разі якщо у задоволенні апеляційної скарги буде відмовлено.

Клопотання позивача про витребування пояснень і доказів від відповідача та державного виконавця, а також заява про роз`яснення способу виконання рішення суду, відхилені судом, оскільки це виходить за межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, встановлені статтею 269 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" (далі - позивач, Товариство) звернулося у Господарський суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК - 2000" (далі - відповідач, ОСББ) про стягнення заборгованості у розмірі 9 785, 00 грн., з яких: 8 640, 00 грн. - основний борг, 846, 71 грн. - пеня та 298, 28 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем контролю та обмеження доступу (СКД) від 01.03.2017 в частині оплати наданих позивачем послуг та виконаних робіт.

В процесі розгляду справи ОСББ подало зустрічний позов про зобов`язання Товариства виконати обов`язок по повному взаєморозрахунку з ОСББ шляхом повернення по акту прийому-передачі обладнання, яке було отримано в обслуговування, згідно додатку №1 до договору № 3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем контролю та обмеження доступу (СКД) від 01.03.2017

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019, Первісні позовні вимоги Товариства задоволені частково.

Стягнуто з ОСББ на користь Товариства 5 760 грн заборгованості, 57,60 грн інфляційних втрат та 1 142,12 грн судового збору.

У задоволенні решти первісних позовних вимог - відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСББ задоволені.

Зобов`язано Товариство повернути ОСББ за актом прийому - повернення СКД з обслуговування, обладнання яке було отримано в обслуговування згідно додатку № 1 до договору №3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем контролю та обмеження доступу (СКД) від 01.03.2017.

Стягнуто з Товариства на користь ОСББ 1 921,00 грн судового збору.

Зазначеними судовими рішеннями були встановлені наступні обставини:

- 01.03.2017 між Товариством, як виконавцем, та ОСББ, як замовником, було укладено договір № 3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту системи контролю та обмеження доступу (СКД), умовами якого передбачено, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з технічного обслуговування та ремонту системи контролю та обмеження доступу (далі - СКД), а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та сплатити їх вартість;

- відповідно до п. 1.3. договору, місцезнаходження СКД та місце надання послуг: адміністративна будівля за адресою: Київ, вул. Вузівська, буд. № 5, під. 1,2,3,4 (включаючи 2 хвіртки);

- згідно п. 4.1. договору, виконавець приступає до виконання своїх обов`язків за цим договором негайно з моменту підписання акту приймання-передачі СКД на обслуговування, який є невід`ємною частиною договору;

- на виконання умов договору замовник передав, а виконавець прийняв на обслуговування систему контролю та обмеження доступу встановлену в адміністративній будівлі за адресою: Київ, вулиця Вузівська, буд. 5, у такому складі:

1. блок живлення (блок керування), тип: БПД 18/12, кількість - 4;

2. блок виклику, тип - М 200, кількість - 4;

3. замок, тип - МL400, кількість - 4;

4. дотягувач дверей, тип - KING, кількість - 4;

5. блок комутації, тип - БК100М, кількість - 4;

6. кнопка виходу, тип - Vіzit, кількість - 4;

7. абонентські пристрої (аудіо), кількість - 180;

8. кабель між блоком виклику та блоком комутації;

9. двері вхідні (металопластикові);

10. хвіртка № 1;

11. хвіртка № 2,

що підтверджується актом приймання-передачі СКД на обслуговування, що є додатком № 1 до договору № 3371 від 01.03.2017;

- додатком № 4 до договору сторони погодили графік проведення модернізації системи контролю та обмеження доступу.

- на підставі замовлень-нарядів на ремонтні роботи № 263828 від 31.07.2017, № 272525 від 24.10.2017, № 200228 від 09.01.2018, № 293216 від 10.05.2018, № 3052287 від 24.09.2018; № 305252 від 30.09.2018, № 307481 від 31.10.2018, № 300121 від 30.11.2018, № 312712 від 13.12.2018; № 313167 від 29.12.2018 позивачем були надані відповідачу послуги з модернізації СКД (оновлення її елементів) на підтвердження чого долучено до матеріалів справи акти надання послуг № 107 від 28.09.2018 на суму 1 440, 00 грн., № 119 від 31.10.2018 на суму 1 440, 00 грн., № 122 від 30.11.2018 на суму 1 440, 00 грн. та № 145 від 28.12.2018 на суму 1 440, 00 грн., а також виставлено на оплату рахунки № 101 від 04.12.2018, № 98 від 08.11.2018, № 92 від 05.10.2018 та № 77 від 03.09.2018;

- зазначені вище акти неодноразово направлялися позивачем на адресу відповідача для підписання та оплати наданих за договором послуг;

- заявами № 01 від 03.01.2019 та № 34 від 28.01.2019 відповідач повідомив про відмову від підписання актів з причини відсутності фактичного надання послуг з боку Товариства;

- умовами договору чітко передбачено надання мотивованої відмови від підпису з письмовими зауваженнями щодо якості робіт і послуг та перелік відступів від умов договору, допущених виконавцем, проте як вбачається зі змісту заяв відповідача № 01 від 03.01.2019 та № 34 від 28.01.2019 останній вмотивованої відмови від підписання актів не надав, зокрема не зазначив, які саме послуги не надані, як підставу для відмови від підписання актів;

- на день прийняття рішення у справі відповідач передані позивачем акти надання послуг (форми КБ-2в) не підписав та не повернув, за надані послуги за актами № 107 від 28.09.2018, № 119 від 31.10.2018, № 122 від 30.11.2018, № 145 від 28.12.2018, № 72 від 31.01.2019 та № 73 від 28.02.2019 не розрахувався, доказів зворотного суду не надав;

- непідписання відповідачем актів наданих послуг у вказаний вище термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання виконавцем своїх зобов`язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими замовником без зауважень;

- відповідно до п. 8.5. договору, в тому разі, коли жодна із сторін цього договору за 30 днів до його закінчення не попередить іншу сторону про припинення його дії, то термін дії договору автоматично продовжується на той самий строк, на який його було укладено;

- ОСББ надіслало на адресу Товариства попередження (про припинення дії договору № 3371) № 35 від 28.01.2019, в якому, керуючись п. 8.5. договору ОСББ попередило Товариство про припинення дії договору № 3371 з причини його закінчення і не продовжує автоматично його дію на новий строк;

- ОСББ зверталось до Товариства із заявою (про повернення обладнання після закінчення дії договору) №75 від 21.03.2019, в якій, у зв`язку з припиненням 01.03.2019 строку дії договору просило Товариство повернути з обслуговування обладнання, передане за актом приймання-передачі СКД на обслуговування;

- враховуючи припинення дії договору, приймаючи до уваги, що відповідне обладнання було передано на обслуговування за договором, у Товариства виникає обов`язок повернути з обслуговування, обладнання яке було отримано в обслуговування згідно додатку № 1 до договору № 3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем контролю та обмеження доступу (СКД) від 01.03.2017, оскільки договір припинив свою дію, внаслідок чого виконавець втратив право на обслуговування обладнання.

На примусове виконання вказаного рішення суду Господарським судом міста Києва 18.12.2019 були видані відповідні накази, зокрема й наказ про зобов`язання Товариства повернути ОСББ за актом прийому - повернення СКД з обслуговування, обладнання яке було отримано в обслуговування згідно додатку №1 до договору №3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем контролю та обмеження доступу (СКД) від 01.03.2017.

10 березня 2020 року Товариством було складено Акт прийому-повернення СКД з обслуговування (том 2 а.с.33), згідно якого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/3702/19, що набрало чинності 04.12.2019, Виконавець - ТОВ "Правобережжя Укрбудсвіт", в особі Лисяного Владислава Володимировича, що діє на підставі довіреності від 10.03.2020, повернув, а ОСББ "ТВК-2000" в особі _____, що діє на підставі ____, прийняв з обслуговування систему контролю та обмеження доступу встановлену в адміністративній будівлі за адресою: м.Київ, вул.Вузівська, будинок, 5 у такому складі:

1. блок живлення (блок керування), тип: БПД 18/12, кількість - 4;

2. блок виклику, тип - М 200, кількість - 4;

3. замок, тип - МL400, кількість - 4;

4. дотягувач дверей, тип - KING, кількість - 4;

5. блок комутації, тип - БК100М, кількість - 4;

6. кнопка виходу, тип - Vіzit, кількість - 4;

7. абонентські пристрої (аудіо), кількість - 180;

8. кабель між блоком виклику та блоком комутації;

9. двері вхідні (металопластикові);

10. хвіртка № 1;

11. хвіртка № 2.

Два примірники вказаного акту були направлені на адресу ОСББ 12.03.2020 супровідним листом від 10.03.2020 (том 2 а.с.35), що підтверджується описом вкладення у цінний лист (том 2 а.с.37). У листі позивач просив один екземпляр акту, підписаний уповноваженою особою ОСББ, повернути Товариству.

Відповідач вказаний акт отримав 17.03.2020, що підтверджується інформацією з сайту відстеження поштових відправлень (том 2 а.с.61 зворот), однак не підписав та будь-яких обґрунтованих заперечень проти його підписання позивачу не направив, натомість 22.09.2020 подав до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві заяву про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 щодо зобов`язання Товариства повернути ОСББ за актом прийому-повернення СКД з обслуговування (том 2 а.с. 52 зворот).

06.10.2020 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Салеомоном А.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63207626, яка була направлена Товариству для виконання. Також 06.10.2020 були прийняті постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 250 грн та про стягнення виконавчого збору в сумі 18892,00 грн (том 2 а.с.53-58).

22.10.2020 Товариство подало до відділу ДВС заяву про закінчення виконавчого провадження, в якій повідомило, що виконало рішення суду та 12.03.2020 із супровідним листом направило два екземпляри акту прийому-повернення СКД з обслуговування (а.с.58-61)

29.10.2020 старшим державним виконавцем Салемоном А.А. було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "про виконавче провадження" у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

11.11.2020 ОСББ подало начальнику Шевченківського РВДВС у м.Києві заяву від 10.11.2020, в якій вказав, що станом на момент цього звернення рішення, на підставі якого виданий наказ №910/3702/19 та відкрито виконавче провадження, не виконано, повернення з обслуговування обладнання не відбулось (том 2 а.с.68).

24.11.2020 старшим державним виконавцем Салемоном А.А. було прийнято постанову про скасування процесуального документа, якою скасовано документ "Постанова про закінчення виконавчого првоадження" від 29.10.2020 як таки, що помилково винесений (том 2 а.с.69).

28.09.2021 старшим державним виконавцем Салемоном А.А. винесена Вимога державного виконавця №63207626, якою зобов`язано Товариство виконати рішення суду протягом 10 днів з дня надходження вимоги (том 1 а.с.71).

01.12.2023 старшим державним виконавцем Салемоном А.А. винесена Вимога державного виконавця №63207626/17, якою зобов`язано Товариство виконати рішення суду протягом 10 днів з дня надходження вимоги (том 1 а.с.80).

28.12.2023 Товариством була подана до Шевченківського ВДВС у місті Києві заява про скасування вимоги державного виконавця від 01.12.2023 (том 2 а.с.81-82) з посиланням на те, що рішення суду ним виконане, а ОСББ ухиляється від підписання акту.

01.01.2024 Товариством була подана до Шевченківського ВДВС у місті Києві заява про наявність поважних причин неможливості виконання вимоги державного виконавця від 01.12.2023 (том 2 а.с.86-87) з посиланням на те, що Товариство не отримувало від ОСББ ніякого обкладання в володіння, користування чи розпорядження, тому не має змоги повернути його в натурі.

У зв`язку із викладеними обставинами, Товариство звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А., в якій позивач просив суд скасувати вимогу від 01 грудня 2023 року № 63207626/17 старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Салеомона Артема Андрійовича та стягнути з нього витрати на професійну правничу допомогу адвоката (том 2 а.с.13-16).

Обґрунтовуючи подану скаргу, позивач зазначав, що направлення старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Салеомоном А.А. вимоги Товариству після виконання ним рішення і наказу та після закінчення виконавчого провадження, не передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та виходить за межі його повноважень, у зв`язку з чим просить суд скасувати вказану вимогу від 01 грудня 2023 року № 63207626/17.

Старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Салеомоном А.А. були подані заперечення на скаргу, в яких державний виконавець зазначав, що на сьогоднішній день рішення суду не виконано, акт прийому - повернення СКД з обслуговування з підписом стягувача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ТВК - 2000" на адресу відділу не надходило (том 2 а.с.47-48).

За наслідками розгляду скарги суд першої інстанції прийшов до висновку щодо її не обґрунтованості, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутній акт прийому - повернення СКД з обслуговування підписаний з боку ОСББ, що свідчить про те, що рішення у даній справі на даний час не виконане, у зв`язку із чим відмовив у її задоволенні.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Так, згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів, і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, при здійснені заходів примусового виконання рішень виконавець повинен діяти виключно у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктами 1,6 частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний, у тому числі, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно частини 8 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частинами 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Рішенням у даній справі зобов`язано Товариство повернути ОСББ за актом прийому - повернення СКД з обслуговування, обладнання яке було отримано в обслуговування згідно додатку №1 до договору №3371 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем контролю та обмеження доступу (СКД) від 01.03.2017.

Доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що Товариство 10.03.2020, тобто ще до відкриття виконавчого провадження, на виконання рішення суду склало Акт прийому-повернення СКД з обслуговування, згідно якого перелік обладнання, яке повертається з обслуговування, відповідає переліку обладнання, яке було отримано Товариством в обслуговування.

Два примірники вказаного акту були направлені на адресу ОСББ 12.03.2020 супровідним листом від 10.03.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та отримані відповідачем 17.03.2020, що підтверджується інформацією з сайту відстеження поштових відправлень.

Не підписання відповідачем Акту прийому-повернення СКД з обслуговування, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання Товариством рішення суду, оскільки у позивача, у даному випадку, відсутні процесуальні заходи впливу на ОСББ, які б забезпечили фізичне підписання останнім вказаного акту.

При цьому, ОСББ не надало жодних доказів того, що фактично встановлене обладнання на об`єкті не відповідає переліку обладнання, яке наведене Товариством у акті та повертається з обслуговування, а також доказів того, що обладнання, передане позивачу в обслуговування за актом, демонтувалось в момент передачі і фізично переміщувалося з об`єкту відповідача, де воно встановлено, до позивача.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, вимога від 01.12.2023р. №63207626/17 старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А. прийнята без врахування наведених обставин і її не можна визнати законною.

Згідно частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч.2 ст. 343 ГПК України).

Зі змісту ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, вимога державного виконавця є його рішенням, в розумінні статті 13 вказаного Закону.

Передбачений частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 339 ГПК України судовий захист прав та законних інтересів, порушених рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, має бути ефективним, зокрема, доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд.

Рішення державного виконавця, яке ухвалене без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такого рішення.

Подібні висновки, щодо права суду скасувати рішення державного або приватного виконавця, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17 та від 16.11.2022 у справі №910/7310/20.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що оскаржена вимога державного виконавця прийнята без врахування підтвердження фактичного виконання Товариством рішення суду, а тому скарга позивача на дії органу державної виконавчої служби є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Однак місцевий господарський суд, пославшись лише на не підписання відповідачем акту, не врахував всіх обставин справи та безпідставно відмовив у задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвалу Господарського суду міста Києва від 07 березня 2024 року визнати законною та обґрунтованою не можна, а тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення скарги позивача на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС та скасування його вимоги від 01.12.2023р. №63207626/17.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У зв`язку із задоволенням скарги з органу Шевченківського ВДВС підлягає стягненню на користь витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07 березня 2024 року.

3. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А.

4. Скасувати вимогу від 01.12.2023р. №63207626/17 старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Салеомона А.А.

5. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Правобережжя Укрбудсвіт" (04050, м.Київ, вул. Юрія Іллєнка, 6-А, ) - 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

7. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.06.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова