ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/2367/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Волковицької Н. О., Краснова Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 (колегія суддів у складі: Гребенюк Н. В. - головуючий, Слободін М. М., Шутенко І. А.) та рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2023 (суддя Кухар Н. М.)

за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Північно-Східного офісу Держаудитслужби

до 1. Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» Харківської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінекс»

про визнання недійсними правочинів та зобов`язання повернути кошти

за участю: прокурора Яремчук А.В. (посвідчення),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова звернувся в інтересах держави в особі Північно-Східного офісу Держаудитслужби (далі - позивач) до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» Харківської міської ради (далі - відповідач - 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінекс» (далі - відповідач - 2), у якому просив:

- визнати недійсним рішення уповноваженої особи відповідача-1, оформлене протокольним рішенням (протоколом) від 18.08.2022 № 18082022-2/УО, яким визначено відповідача-2 переможцем процедури спрощеної закупівлі UA - 2022-08-09-009352-а за лотом 2 Система у рентгенівська діагностична (ТИП 2) за ДК 021:2015:33110000-4: Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини (33111800-9 - Рентгенодіагностичні системи) НК 024:2019:37645 - Система рентгенівська діагностична стаціонарна загального призначення, цифрова;

- визнати недійсним договір від 22.08.2022 № лот2-3210 про закупівлю медичного обладнання для надання медичної допомоги хворим під час воєнного стану, який укладений відповідачами;

- визнати недійсною додаткову угоду від 22.08.2022 № 1 до договору № лот2-3210 про закупівлю медичного обладнання для надання медичної допомоги хворим під час воєнного стану, яка укладена відповідачами;

- зобов`язати відповідача-2 повернути на рахунок відповідача-1 грошові кошти у сумі 1039065,42 грн, отримані як попередня сплата у розмірі 30 % згідно з рахунком від 01.09.2022 № 123 за договором від 22.08.2022 № лот2-3210.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що процедура закупівлі проведена відповідачем-1 з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», яке виразилося в тому, що відповідачем-1 проігноровано відсутність у відповідача-2 документального підтвердження спроможності поставити запропонований товар в потрібні терміни, не виконано обов`язок відхилити його пропозицію, яка не відповідала умовам, визначеним в оголошенні та безпідставно укладена спірна додаткова угода про продовження строку виконання зобов`язань, що призвело до безпідставного витрачення відповідачем-1 бюджетних коштів, тому спірне рішення та оспорюваний договір підлягають визнанню недійсним в судовому порядку із зобов`язанням відповідача-2 повернути грошові кошти.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.04.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023, в позові відмовлено повністю.

2.2. Судові рішення мотивовані тим, що прокурор не довів тих обставин, з якими пов`язував свої позовні вимоги, що виключає підстави для задоволення позову.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі заявник просить скасувати вище вказані судові рішення та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

3.2. На обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах та суди не дослідили зібрані у справі докази.

3.3. Відповідачі у відзивах на касаційну скаргу просять залишити без змін вказані судові рішення, посилаючись на те, що судами у відповідності до норм матеріального та процесуального права надано належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

4. Мотивувальна частина

4.1. Суди встановили, що відповідачем-1 проведено закупівлю (ідентифікатор закупівлі UА-2022-08-09-009352-а) візуалізаційного обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини ДК 021:2015:33110000-4 за 5 лотами, зокрема, Лот 2 - Система рентгенівська діагностична (ТИП 2) за ДК 021:2015:33110000-4: Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини (33111800-9 - Рентгенодіагностичні системи) НК 024:2019: 37645 - Система рентгенівська діагностична стаціонарна загального призначення, цифрова. Очікувана вартість - 3 800 000 грн (далі - лот 2).

4.2. Закупівля проведена за спрощеною процедурою у відповідності до норм постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» (далі - постанова № 169), у редакції чинної на момент проведення закупівлі, у порядку проведення спрощених закупівель, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі".

4.3. За лотом 2 була подана лише одна пропозиція відповідача-2, який за результатами процедури спрощених закупівель згідно з протокольним рішенням відповідача-1 від 18.08.2022 № 18082022-2/УО визнаний переможцем.

4.4. Суди встановили, що пропозиція відповідача-2 відповідала умовам, визначеним відповідачем-1 та вимогам до предмета закупівлі, подана без порушень, підстав її відхилення не вбачалось.

4.5. В оголошенні про проведення закупівлі зазначено, що закупівля проводиться відповідно постанови № 169 та пунктом З оголошення передбачено, що інформація про технічні, якісні та інші характеристики предмета закупівлі визначена Додатком № 2 до нього.

4.6. Відповідно до пункту 4 Додатку № 2 Інформація про технічні якісні та інші характеристики предмета закупівлі до зазначеного оголошення за лотом 2, спроможність учасника поставити товар була підтверджена оригіналом гарантійного листа виробника, що підтвердило можливість постачання учасником запропонованого товару.

4.7. При цьому встановлено, що гарантійним листом від 10.08.2022 BELING WANDONG MEDICAL TECHNOLOGY CO. LTD виробник Системи рентгенівської діагностичної Nev Oriental 1000 CE проінформував відповідача-1, що авторизує відповідача-2 (), адреса: вул. Дніпровська Набережна, 3, м. Київ, Україна, 02098, представляти, продавати, постачати, реалізовувати та підписувати контракт для спрощеної закупівлі для вищезазначеного медичного виробу (медичного обладнання тощо) на території України, яке є предметом цієї закупівлі. BELING WANDONG MEDICAL TECHNOLOGY CO, LTD підтвердив також можливість поставити обладнання у потрібній кількості - 1 комплект, якості, комплектації і асортименті та в терміни, визначені оголошенням та пропозицією відповідача-2.

4.8. У листі також зазначено, що він стосується оголошення UA-2022-08-09-009352-а, опублікованого в електронній системі публічних закупівель "Prozorro", найменування предмета закупівлі: лот 2.

4.9. 22.08.2022 за результатами проведеної закупівлі КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25" та ТОВ СІНЕКС укладено договір №лот2-3210 про закупівлю медичного обладнання для надання медичної допомоги хворим під час воєнного стану (далі - договір), а саме: системи рентгенівської діагностичної (ТИП-2) за ДК 021:2015:33110000-4: Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини (33111800-9 - Рентгенодіагностичні системи) НК 024:2019:37645 - Система рентгенівська діагностична стаціонарна загального призначення цифрова.

4.10. Додатковою угодою від 22.08.2022 № 1 до договору, сторони виклали пункт 5.6 договору в такій редакції: « 5.6. Строк поставки товару в умовах воєнного стану - до 21.11.2022 року та може бути подовжений у випадку продовження воєнного стану».

4.11. Відповідно до пункту 3.3 договору, у редакції додаткової угоди № 2, сума договору становить 3 463 551,40 грн без ПДВ.

4.12. 04.11.2022 відповідач-2 передав предмет закупівлі відповідачу-1 на підставі акту № 21.

4.13. Прокурор наполягаючи на задоволенні позовних вимог вказував на те, що пропозиція відповідача-2 не відповідала умовам, визначеним в оголошенні про проведення закупівлі та вимогам до предмета закупівлі, оскільки замовником проігноровано відсутність в учасника документального підтвердження спроможності поставити запропонований товар в потрібні терміни, не виконано передбачений законом обов`язок відхилити пропозицію учасника, що не відповідає умовам, визначеним в оголошенні про проведення закупівлі, та безпідставно укладено протиправну додаткову угоду про продовження строку виконання зобов`язань.

4.14. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення уповноваженої особи, оформленого протоколом від 18.08.2022 № 18082022-2/УО

4.15. За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

4.16. Оцінюючи належність обраного позивачем (прокурором) способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

4.17. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави і територіальної громади визначає Закон України "Про публічні закупівлі", у редакції чинній на дату проведення закупівлі та укладення договору.

4.18. Відповідно до положень пунктів 6, 25 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зміст публічної закупівлі полягає у забезпеченні виникнення прав та обов`язків у замовників (зобов`язання зі сплати коштів за придбані товари, виконані роботи чи надані послуги) та учасників процедур закупівель (продаж таких товарів, виконання робіт чи надання послуг за результатами проведення процедури закупівлі) у порядку, встановленому цим Законом.

4.19. У даній справі судами встановлено, що за наслідками прийнятого рішення уповноваженої особи відповідача-1, оформленого протоколом від 18.08.2022 № 18082022-2/УО, яким визначено відповідача-2 переможцем процедури спрощеної закупівлі UA - 2022-08-09-009352-а за лотом 2 Система у рентгенівська діагностична (ТИП 2) за ДК 021:2015:33110000-4: Візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини (33111800-9 - Рентгенодіагностичні системи) НК 024:2019:37645 - Система рентгенівська діагностична стаціонарна загального призначення, цифрова та оголошено про намір укласти з ним договір, яке прокурор просить у позові визнати недійсним, між відповідачами було укладено договір від 22.08.2022 № лот2-3210 про закупівлю медичного обладнання для надання медичної допомоги хворим під час воєнного стану, який прокурор також просить визнати недійсним.

4.20. Отже, таке рішення вичерпали свою дію у зв`язку з реалізацією фактом його виконання (укладенням договору), тому такий спосіб захисту як визнання недійсним рішення не призведе до відновлення порушеного права.

4.21. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 28)).

4.22. Однак суди попередніх інстанцій наведеного не врахували, а тому, відмовляючи Прокурору в задоволенні позову в цій частині вимог суди помилились у мотивах для прийняття оскаржуваних судових рішень, тому в позові в зазначеній частині слід відмовити з мотивів неналежно обраного прокурором способу захисту права, порушеного у спірних правовідносинах.

4.23. Подібний правовий висновок викладено у пунктах 8.2 - 8.7 постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.03.2024 у справі № 916/1621/22 та у постанові Верховного Суду від 29.05.2024 у справі № 916/1145/22.

Щодо вимог про недійсність Договору та додаткової угоди до нього

4.24. Предметом заперечуваного прокурором договору, укладеного за результатами проведення відповідачем-1 процедури спрощеної закупівлі є візуалізаційне обладнання для потреб медицини, стоматології та ветеринарної медицини. При цьому, додатковою угодою від 22.08.2022 № 1 до договору, сторони виклали пункт 5.6 договору в такій редакції: « 5.6. Строк поставки товару в умовах воєнного стану - до 21.11.2022 року та може бути подовжений у випадку продовження воєнного стану».

4.25. Позов у цій частині позовних вимог прокурор обгрунтовуав тим, що оспорювані договори укладено із порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

4.26. Згідно з положеннями частини другої статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

4.27. Правочин є нікчемним з моменту його вчинення (ab initio) незалежно від пред`явлення позову про визнання його недійсним і бажання сторін чи волі будь-якої іншої особи автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх.

4.28. Крім того, нікчемний правочин не породжує правових наслідків, притаманних правочинам цього виду, тобто не зумовлює переходу / набуття / зміни / встановлення / припинення прав ні для кого і сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто.

4.29. У цих висновках Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду щодо нікчемного правочину, викладеної, зокрема, і в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.11.2023 у справі № 755/12702/22.

4.30. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 зазначила, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним за законом.

4.31. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у своїй постанові від 15.03.2024 зі справи № 904/192/22 зазначив: «Оскільки обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)), що в свою чергу виключає як необхідність надання Верховним Судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника, так і необхідність подальшого дослідження підстав для визнання недійсним договору № 05-05-21-01 як оспорюваного правочину чи для встановлення його вірогідної нікчемності, надання правової оцінки висновкам судів попередніх інстанцій в частині неможливості застосування односторонньої реституції як такої, що не передбачена нормами законодавства України (схожі висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц (пункт 77), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 148), від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 (пункт 8.18))» (пункт 43).

4.32. До розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначеної справи № 904/192/22 ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2023 було зупинено провадження у даній справі, що переглядається у касаційному порядку.

4.33. Отже, у позові у цій частині спору належало відмовити у зв`язку із обранням прокурором неналежного способу захисту, що в свою чергу виключає як необхідність надання Верховним Судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника у цій частині спору, так і необхідність подальшого дослідження підстав для визнання недійсним договору та додаткової угоди як оспорюваних правочинів чи для встановлення їх вірогідної нікчемності.

Щодо вимог застосувати наслідки недійсності правочину

4.34. Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки недійсності як нікчемних, так і оспорюваних правочинів, а саме за недійсним правочином кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання такого правочину. Правові наслідки нікчемного правочину є імперативними і, відповідно до частини четвертої статті 216 Цивільного кодексу України, не можуть піддаватися змінам за домовленістю сторін.

4.35. Застосування наслідків недійсності правочину на користь відповідача-1, є неможливим при застосуванні процесуальної конструкції, запропонованої прокурором, оскільки для захисту інтересів держави нераціонально та неефективно витрачені бюджетні кошти мають повертатися (стягуватися) саме на користь уповноваженого органу як головного розпорядника бюджетних коштів, тобто на користь державного, або місцевого бюджету.

4.36. Колегія суддів зазначає, що навіть у випадку визначення відповідача-1 позивачем, на користь якого на підставі частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України підлягали би стягненню грошові кошти, отримані відповідачем-2 за договором, задоволення такої вимоги не призвело би до ефективного захисту інтересів держави в особі Північно-Східного офісу Держаудитслужби, адже неможливо відновити права та інтереси держави в особі відповідного органу, стягуючи при цьому кошти на користь юридичної особи (відповідача-1), яка є самостійним суб`єктом господарювання, не уособлює державу.

4.37. У контексті заявлених прокурором позовних вимог про стягнення грошових коштів на користь відповідача-1 колегія суддів звертає також увагу на викладені в пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19 висновки про те, що вимоги особи, яка в судовому порядку домагається застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо ж повернення майна відчужувачу не відновлює права позивача, то суд може застосувати інший ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог (схожий за змістом висновок викладено в пункті 8.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21).

4.38. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у пункті 48 своєї постанови від 15.03.2024 зі справи № 904/192/22 зазначив: «Оскільки, як зазначено вище, повернення спірної суми коштів Підприємству не відновлює права держави в особі Міністерства (позивача), а в межах заявлених позовних вимог не вбачається можливості застосування судом іншого ефективного способу захисту порушених прав держави, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з мотивів, наведених у цій постанові.».

4.39. За вказаних обставин повернення спірної суми коштів відповідачу-1 не відновлює права держави в особі позивача, а в межах заявлених позовних вимог не вбачається можливості застосування судом іншого ефективного способу захисту порушених прав держави, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з мотивів, наведених у цій постанові.

4.40. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 3 частини першої статті 308 та статті 311 ГПК України Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальна частина оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій - зміні з викладенням її в редакції цієї постанови, а в іншій частині - залишенню без змін.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 311, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2023 у справі № 922/2367/22 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Н. О. Волковицька

Є. В. Краснов