ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. Справа №910/17443/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Костишена В.Л.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 (повний текст складено 15.02.2024)

у справі №910/17443/23 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Носова Івана Віталійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс"

про стягнення 1 228 342,47 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Носов Іван Віталійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс" (далі - ТОВ "Талан Системс") заборгованості у розмірі 1 228 342,47 грн, з яких: 1 000 000,00 грн - основний борг, 211 000,00 грн - пеня, 17 342,47 грн три проценти річних. Крім того, у випадку задоволення позову судом, позивач просить зазначити у судовому рішенні щодо нарахування трьох процентів річних на суму основного боргу у розмірі 1 000 000,00 грн, починаючи з 10.11.2023 до виконання рішення суду, а також роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати ТОВ "Талан Системс" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок суми боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг від 01.12.2022 №0112/22-03, в частині оплати наданих позивачем послуг щодо програмного забезпечення.

Короткий зміст рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви їх ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Талан Системс" на користь ФОП Носова І.В. 1 000 000,00 грн основного боргу, 17 342,47 грн трьох процентів річних, 184 000,00 грн пені та 14 416,10 грн судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення ухвалено нарахувати три проценти річних за формулою: сума трьох процентів річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення) : на суму боргу 1 000 000,00 грн за період з 11.11.2023 до моменту виконання рішення суду відповідачем.

Роз`яснено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати ТОВ "Талан Системс" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції встановивши, що факт заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, а матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем 1 000 000,00 грн вартості наданих послуг за спірним договором, дійшов висновку, що вимоги позивача, в цій частині, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, здійснивши перерахунок пені, місцевий господарський суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 184 000,00 грн пені за період з 14.04.2023 до 14.10.2023. В той час як у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 27 000,00 грн пені слід відмовити. Також, здійснивши перевірку розрахунку трьох процентів річних судом першої інстанції встановлено, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 17 342,47 грн трьох процентів річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено відповідно до вимог закону. На переконання місцевого господарського суду, підлягає задоволенню вимога позивача про нарахування трьох процентів річних органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення з 11.11.2023 до моменту виконання зазначеного рішення відповідачем на суму основного боргу в розмірі 1 000 000,00 грн. Також, вимога позивача про роз`яснення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати ТОВ "Талан Системс" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 задоволено заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнуто з ТОВ "Талан Системс" на користь ФОП Носова І.В. 90 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, місцевий господарський суд, враховуючи предмет та підстави позову, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, дійшов висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 90 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Талан Системс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, на думку скаржника, дійшов помилкового висновку щодо укладення сторонами договору про надання послуг від 01.12.2022 №0112/22-03 в належній формі та досягнення згоди з усіх істотних умов договору, у зв`язку з чим неправильно застосував положення статей 180, 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) при ухваленні оскаржуваного рішення.

Крім того, скаржником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Талан Системс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у відшкодуванні заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 90 000,00 грн. У разі, якщо суд вирішить за необхідне задовольнити витрати ФОП Носова І.В. на правову допомогу у цій справі - задовольнити їх частково, скасувавши додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 та ухваливши нове рішення, яким обмежити їх розмір до 8 000,00 грн.

Так, скаржник вважає що заявлені представником ФОП Носова І.В. у цій справі вимоги про стягнення з ТОВ "Талан Системс" витрат на правову допомогу у розмірі 90 000,00 грн, є абсолютно неспівмірними з ціною позову та складністю справи, а отже є нерозумними та несправедливими.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" у справі №910/17443/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17443/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/17443/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 05.03.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" у справі №910/17443/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

14.03.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/17443/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2024 у справі №910/17443/23 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17443/23. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Талан Системс" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 призначено на 01.05.2024. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 19.04.2024.

04.04.2024, через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 поновлено ТОВ "Талан Системс" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/17443/23. Об`єднано апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 призначено на 01.05.2024. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 25.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 задоволено заяву представника ФОП Носова І.В. адвоката Костишеної Вікторії Леонідівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено провести судове засідання у справі №910/17443/23, призначене на 01.05.2024, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 розгляд апеляційних скарг ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 відкладено до 29.05.2024.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги

Позивач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), скориставшись своїм правом, 18.04.2024, через систему "Електронний суд", подав відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, у відзиві позивач вказує, що розмір витрат на правову допомогу становить фіксовану суму 90 000,00 грн та був обумовлений сторонами до відкриття провадження у справі, тому сторони не могли передбачити у якому провадженні: загальному чи спрощеному буде розглядатися спір.

Крім того, позивач зазначає, що до ухвалення додаткового рішення у справі №910/17443/23 клопотань іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат заявлено не було, сума правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги є фіксованою, судом першої інстанції ухвалено законне рішення про стягнення з ТОВ "Талан Системс" 90 000,00 грн.

Також, 24.04.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві позивач зазначає, що зі змісту пункту 2.2 договору про надання послуг від 01.12.2022 №0112/22-03 вбачається, що сторони погодили ціну договору, яка складає 1 000 000,00 грн. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору про надання послуг, а також ціни, скріпили його своїми підписами та погодили.

Крім того позивач вказує, що апелянт не довів належними та допустимими доказами, що договір про надання послуг від 01.12.2022 №0112/22-03 між ТОВ "Талан Системс" та ФОП Носовим І.В. є неукладеним.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 29.05.2024 з`явилася представник позивача.

Слід зазначити, що 28.05.2024, через систему "Електронний суд", представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування вищенаведеного клопотання представник відповідача посилається на неможливість прибуття в судове засідання, призначене на 29.05.2024, через хворобу, у зв`язку з чим просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач знав про розгляд цієї справи з моменту відкриття провадження, а також завчасно повідомлявся судом про судові засідання.

Крім того, представником відповідача вже подавались клопотання про перенесення судового засідання, в зв`язку з чим розгляд справи відкладався та переносився.

Також, колегія суддів зазначає, що товариство не обмежене у праві вибору представника і у рамках свого права користується можливістю залучити будь-якого іншого представника для представництва своїх інтересів та участі у судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.12.2022 між ТОВ "Талан Системс" (замовник) та ФОП Носовим І.В. (виконавець) укладено договір про надання послуг №0112/22-03. За умовами останнього виконавець зобов`язується за завданням (усним та/або письмовим) замовника надавати послуги, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати виконавцеві послуги з інсталяції, налаштування та забезпечення гарантійною підтримкою за допомогою консультування замовника щодо програмного забезпечення з керування та моніторингу активного мережевого обладнання (програмне забезпечення) та послуги з консультування щодо сумісності існуючого обладнання та програмного забезпечення.

На підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг, відповідно до умов договору, сторонами складається акт здачі-приймання послуг (пункт 2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість послуг складає 1 000 000,00 грн.

Згідно з пунктом 2.2 договору оплата здійснюється замовником на поточний рахунок виконавця шляхом після оплати від загальної вартості договору протягом 90 банківських днів з дати підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

Датою виконання замовником будь-якої оплати за договором вважається дата фактичного надходження коштів на поточний рахунок виконавця (пункт 2.3 договору).

За умовами пункту 3.1 договору виконавець зобов`язаний надати послуги до 31.12.2022.

Після завершення надання послуг, виконавець оформляє акт здачі-приймання наданих послуг, який підписується обома сторонами (пункт 3.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладення (скріплення підписами і печатками сторін) і діє до 31.12.2022 (пункт 5.1 договору).

09.12.2022 між ТОВ "Талан Системс" та ФОП Носовим І.В. підписано акт здачі-приймання послуг за яким замовник прийняв послуги, обумовлені договором, на загальну суму 1 000 000,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ФОП Носов І.В. посилається на те, що ТОВ "Талан Системс" не виконало своїх зобов`язань за договором та не здійснило оплату наданих послуг з програмного забезпечення на суму 1 000 000,00 грн протягом 90 банківських днів з моменту підписання акта здачі-приймання послуг від 09.12.2023, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача 1 000 000,00 грн основного боргу, 211 000,00 грн пені та 17 342, 47 грн трьох процентів річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

За змістом частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, факт надання позивачем передбачених договором послуг на суму 1 000 000,00 грн підтверджується підписаним обома сторонами актом приймання-передачі наданих послуг від 09.12.2022. Відповідачем у свою чергу не надано жодних заперечень щодо факту надання послуг за договором, а також не надано доказів на підтвердження оплати ним вартості послуг у визначеній вище сумі.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України та частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що факт заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, а матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем 1 000 000, 00 грн вартості наданих послуг за договором, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем за порушення термінів оплати наданих послуг, відповідно до пункту 4.3 договору, нараховано відповідачу 211 000,00 грн пені за період з 14.04.2023 до 10.11.2023.

В силу положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами пункту 4.3 договору за недотримання термінів оплати, встановлених в пункті 2.3 договору, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення оплати за кожний календарний день прострочення оплати вартості послуг.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, нарахування пені здійснювалося позивачем невірно, оскільки ним при нарахуванні не враховано положення частини 6 статті 232 ГК України та нараховано пеню понад шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 184 000,00 грн пені за період з 14.04.2023 до 14.10.2023.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 17 342,47 грн трьох процентів річних за період з 14.04.2023 до 10.11.2023.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку трьох процентів річних, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 17 342,47 грн трьох процентів річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено відповідно до вимог закону.

При цьому, позивач просив зазначити в рішенні суду про нарахування трьох процентів річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду. Нарахування трьох процентів річних здійснювати за наступною формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д / 365 / 100, де: С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати ТОВ "Талан Системс" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

За змістом частини 10 статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені), у такому випадку, розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що вимога позивача про нарахування трьох процентів річних органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення з 11.11.2023 до моменту виконання зазначеного рішення відповідачем на суму основного боргу в розмірі 1 000 000,00 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України три проценти річних сплачуються за весь час прострочення.

Таким чином, три проценти річних можуть бути нараховані лише за кожен повний день прострочення платежу, а день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися нарахування.

Враховуючи викладене, вимога позивача про роз`яснення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати ТОВ "Талан Системс" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості є обґрунтованою і також підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що умовами спірного договору не визначено його ціни та/або порядку її формування спростовуються пунктом 2.1 цього ж договору, згідно з яким загальна вартість послуг складає 1 000 000,00 грн.

Щодо додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Так, заяву про відшкодування витрат на правову допомогу з доказами, для вирішення питань додаткового рішення, подано з дотриманням процесуального строку.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Представництво позивача здійснювалось адвокатом Адвокатського об`єднання "Колт" Костишеною Вікторією Леонідівною.

Умовами договору про надання правової допомоги від 13.10.2023 №13-10-2023, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Колт", обумовлено представництво інтересів позивача об`єднанням.

На підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи:

- ордер серії АА №0035062 про надання правничої (правової) допомоги;

- копію договору про надання правової допомоги від 13.10.2023 №13-10-2023;

- копію додаткової угоди №2 від 13.10.2023 до договору про надання правничої (правової) допомоги;

- копію акта прийому-передачі наданих послуг від 19.01.2024 №1.

Посилаючись на наведені документи, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 90 000,00 грн.

За приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

На цьому наголосив Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі №922/449/21.

Зі змісту поданих позивачем документів вбачається, що сторонами договору про надання правової допомоги встановлено фіксований розмір гонорару - 90 000,00 грн (пункт 2.2 додаткової угоди №2 від 13.10.2023 до договору про надання правової допомоги).

Крім того, враховуючи погоджені між об`єднанням та клієнтом умови договору, сторони погодили, що послуги виконавця оплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок виконавця упродовж 10 днів після набрання законної сили рішення суду першої інстанції.

Враховуючи погоджений між сторонами порядок оплати правничої допомоги, а також законодавчу можливість здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу до моменту їх фактичної оплати, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що підлягають розподілу витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 90 000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи відповідач не надав.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

Враховуючи предмет та підстави позову, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 90 000,00 грн.

Пояснення ТОВ "Талан Системс" щодо неподання заяв по суті чи з процесуальних питань до першої інстанції не беруться колегіє суддів до уваги з огляду на таке.

Представник ТОВ "Талан Системс" зазначає, що лише 22.02.2024 апелянту стало відомо про рішення суду від 15.01.2024 у даній справі, провадження за якою відкрито 15.11.2023.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що адвокат Єлєнін С.М., відповідно до договору про надання правової допомоги, що зазначений у ордері, який долучено до апеляційної скарги, надає правову допомогу ТОВ "Талан Системс" з 13.10.2022.

Аргументація підстав, з яких товариство не могло довідатися про спір зводиться до відсутності у штаті юриста, який би відслідковував надходження повідомлень до електронного кабінету підсистеми "Електронний Суд" ЄСІТС.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Матеріали справи містять докази направлення позовної заяви з додатками до зареєстрованого електронного кабінету ТОВ "Талан Системс".

18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами".

Наведеним Законом внесені зміни до процесуальних кодексів (ГПК, ЦПК, КАСУ), згідно з якими усі юридичні особи зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

При цьому, відповідно до перехідних положень Закону, зазначений обов`язок для юридичних осіб приватної форми власності впроваджується у господарському судочинстві з 18.10.2023, в цивільному та адміністративному судочинстві з 21.02.2024.

Згідно з частиною 4 статті 6 ГПК України Єдина судова інформаційно-комунікаційна система, відповідно до закону, забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Частиною 5 статті 6 ГПК України встановлено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом, у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України, зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Таким чином, немає жодних виключень щодо наявності чи відсутності штатного юриста у підприємстві, що стосується прав та обов`язків за чинним процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами частини 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно зі статтею 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Інші доводи апеляційних скарг, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позову та задоволення заяви ФОП Носова І.В. про розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги ТОВ "Талан Системс" задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 судом не здійснюється, оскільки сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 залишити без змін.

3. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 залишити без змін.

4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 покласти на скаржника.

5. Матеріали справи №910/17443/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 06.06.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран