ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" червня 2024 р. м. Черкаси Справа № 925/595/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" про відвід головуючого по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України",

до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз",

про стягнення 36 431 870,23 грн

УСТАНОВИВ:

10.05.2024 за допомогою системи "Електронний суд" до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України") з вимогою: стягнути з Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" (далі - ПрАТ "Уманьгаз") кошти в розмірі 36 431 870,23 грн, в тому числі: основний борг - 22 277 743,41 грн; пеня - 5 694 209,09 грн; 10% штраф - 3 547 444,67 грн; 3% річних - 1 158 000,73 грн; інфляційні втрати - 3 754 472,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не повністю здійснив оплату за надані позивачем послуги відповідно до Договору №101/ПГ-3150-ОГРМ від 22.03.2022 за березень - квітень 2022 року, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 4.3 Договору. Правовими підставами визначено ст. 530, 549, 655, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 230 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 13.05.2024 господарський суд відкрив провадження у справі №925/595/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 10.06.2024 о 12:30.

28.05.2024, у строк встановлений судом, за допомогою системи "Електронний суд" відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Також у відзиві на підставі ч. 1 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідач поставив позивачу питання з вимогою надати докази, що підтверджують відповіді на питання.

Також 28.05.2024 за допомогою системи "Електронний суд" відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

Документи від відповідача підписані представником за довіреністю - адвокатом Беленковою Вітою Вікторівною. Довіреність від 18.08.2023, діє до 31.08.2024, підписана головою Правління ПрАТ "Уманьгаз" Вадимом Кириняченко.

Ухвалою від 29.05.2024 господарський суд встановив Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" строк до 05.06.2024 включно для надання суду відповідей на письмове опитування Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" в порядку ст. 90 ГПК України у формі заяви свідка.

03.06.2024 за допомогою системи "Електронний суд" позивач подав заяву про продовження строку для подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 04.06.2024 господарський суд заяву ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про продовження строку для подання відповіді на відзив задовольнити та продовжив ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" строк для подання відповіді на відзив відповідей на питання відповідача з відповідними доказами до 17.06.2024.

05.06.2024 за допомогою системи "Електронний суд" адвокат Беленкова В.В., що уповноважена діяти від імені відповідача - ПрАТ "Уманьгаз" подала заяву про відвід головуючого по справі.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що представником відповідача у даній справі є адвокат Беленкова Віта Вікторівна, яка надає правову допомогу ПрАТ "Уманьгаз" згідно з договором від 01.03.2018 б/н про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Беленковою В.В. та ФОП Терентьєвим О.М. (далі - Договір).

На підтвердження своїх повноважень як представника відповідача адвокатом Беленковою В.В. на підставі ч. 4 ст. 60 ГПК України надано копію довіреності від 18.08.2023 №04-17/74.

Відповідач зазначає, що в даній справі існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Зарічанської З.В., які полягають в тому, що адвокат Беленкова В.В. також згідно Договору надає правову допомогу АТ "Черкасигаз" у справі № 925/931/23 за позовом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до АТ "Черкасигаз" про стягнення 630 264 980,92 грн. основної заборгованості, 25 868 360,67 грн. три відсотки річних, 72 976 360,49 грн. пені, 163 921 089,98 грн. інфляційних втрат, а також 939 400 грн. судового збору.

З метою доведення істотних для даної справи обставин адвокат Беленкова В.В. як представник АТ "Черкасигаз" поставила позивачу питання у відзиві на позов та заявила клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Судом першої інстанції в складі судді Зарічанської З.В. всупереч положень ч. 5 ст. 13, ч. 5, 6 ст. 90, ч. 1 ст. 99 ГПК України було незаконно, на думку відповідача, відмовлено адвокату Беленковій В.В. як представнику АТ "Черкасигаз" у реалізації даних прав.

Відповідач вважає, що вказаною бездіяльністю, не зважаючи на значний розмір позовних вимог (893 030 792,06 грн.) судом першої інстанції повністю позбавлено адвоката Беленкову В.В. як представника АТ "Черкасигаз" розумної можливості (з огляду на перебування вказаних доказів виключно у позивача та неподання їх позивачем самостійно в даній справі) надати суду докази у даній справі, передбачені ст. 90, 99 ГПК України, на обґрунтування своїх заперечень проти позову та поставлено клієнта адвоката Беленкової В.В. - АТ "Черкасигаз" у значно гірше становище у порівнянні з позивачем.

Наведене стало підставою для заявлення адвокатом Беленковою В.В. як представником АТ "Черкасигаз" відводу головуючому у даній справі в суді першої інстанції - судді Господарського суду Черкаської області Зарічанській З.В. У задоволенні вказаного відводу було відмовлено ухвалами Господарського суду Черкаської області від 08.09.2023 та від 11.09.2023 у даній справі.

Відповідач вважає, що як наслідок, в подальшому, в період з 02.11.2023 по 20.02.2024 судом першої інстанції взагалі було недопущено представника у справі №925/931/23. При цьому, ордер від 24.10.2022 серії СА №1040110 (далі - Ордер), виданий на підставі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визнаний таким, що не є документом, який підтверджує повноваження адвоката Беленкової В.В. як представника АТ "Черкасигаз".

При вчиненні вказаних дій з 02.11.2023 по 20.02.2024 суд першої інстанції (суддя Зарічанська З.В.) замість наведених положень ГПК України керувався листом, підписаним від імені АТ "Черкасигаз" Денисовою Т.А. (вх. №17946/23 від 31.10.2023) та поясненнями, підписаними невстановленою особою (вх. №17202/23 від 19.10.2023).

Хоча ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №580/10024/23 (додається) про забезпечення позову, яка набрала законної сили, зупинено на час розгляду цієї справи дію реєстраційного запису №093001179, проведеного 29.09.2023 о 20:10:16 державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Слобожаником Дмитром Андрійовичем; відновлено на час розгляду справи №580/10024/23 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в тому числі, але не виключно, шляхом зміни атрибутів) відомості про те, що керівником Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" (ідентифікаційний код 03361402) є Дімітрій Шульц.

У зв`язку з наведеним, внаслідок порушення судом першої інстанції пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, ч. 2 ст. 14 КАС України, ч. 4 ст. 60 ГПК України адвокат Беленкова В.В. як представник АТ "Черкасигаз" була присутня в судових засіданнях, але була позбавлена права надавати пояснення, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, надавати відповіді на аргументи позивача.

Як наслідок, клієнт адвоката Беленкової В.В. - АТ "Черкасигаз", не зважаючи на існування підстав, передбачених ст. 26, 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та надання документу, передбаченого ч. 4 ст. 60 ГПК України, всупереч волі АТ "Черкасигаз" в особі повноважних органів діями головуючого у справі №925/931/23 в суді першої інстанції - судді Господарського суду Черкаської області Зарічанській З.В. був поставлений в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з позивачем, що в розумінні Європейського суду з прав людини вважається суттєвим порушенням принципу рівності сторін у процесі як однієї із складників справедливого судового розгляду. Дана обставина підтверджується ухвалами Господарського суду Черкаської області від 02.11.2023 та від 20.02.2024 у справі №925/931/23.

Порушене право клієнта адвоката Беленкової В.В. - АТ "Черкасигаз", надане ст. 90 ГПК України, у справі №925/931/23 вдалося частково відновити лише в суді апеляційної інстанції.

При цьому, у справі № 925/468/22 за позовом АТ "Укртрансгаз" до АТ "Черкасигаз", ТОВ "Променерго-Ресурс" про стягнення 240 922 861,66 грн. головуючий у справі - суддя Господарського суду Черкаської області Грачов В.М., дотримуючись положень ч. 4 ст. 60 ГПК України, допустив адвоката Беленкову В.В. до участі у справі як представника АТ "Черкасигаз" на підставі Ордеру. При цьому, судом було обґрунтовано зазначено, що "Враховуючи наявність ордеру серії СА № 1040110 від 24.10.2022 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 01.03.2018 року, суд визнав підтвердженими повноваження представника відповідача-1 у адвоката Беленкової В.В... Перевірка справжності ордеру, чи дійсності підстав для його видачі адвокату не є предметом цього судового розгляду".

Отже, відповідач вважає, що недопуск адвоката Беленкової В.В. як представника АТ "Черкасигаз" суперечив засадам справедливості, був зумовлений лише суб`єктивними чинниками, зокрема особистим ставленням судді Господарського суду Черкаської області Зарічанської З.В. до адвоката Беленкової В.В. або до АТ "Черкасигаз".

На думку відповідача, наведена вище процесуальна поведінка головуючого у справі - судді Господарського суду Черкаської області Зарічанської З.В. у справі № 925/931/23 за об`єктивною оцінкою не узгоджується з наведеними вище правовими нормами, викликає обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді Господарського суду Черкаської області Зарічанської З.В. до адвоката Беленкової В.В. у справі №925/595/24, в якій вказаним адвокатом надається правова допомога ПрАТ "Уманьгаз", та щодо впливу даної обставини на забезпечення дотримання судом принципів рівності і змагальності у вказаній справі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд встановив, що заява про відвід судді надійшла раніше, ніж за три робочі дні до наступного судового засідання.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд враховує, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Ч. 4 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Ст. 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Тобто, у кожній окремій справі необхідно з`ясовувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справах "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Газета "Україна-центр" проти України").

Стаття 15 Кодексу суддівської етики передбачає, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Водночас, у цій нормі вказано, що суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 66. Коментаря до Бангалорських принципів поведінки суддів вказано, що суддя має уникати занадто частих відводів. Суддя має бути готовим займатися питаннями, які підлягають розгляду у суді. Бувають ситуації, коли з метою захисту прав сторін і збереження суспільної довіри до чесності та непідкупності судових органів необхідно позбавити суддю права розглядати якусь справу та ухвалювати по ній рішення. З іншого боку, численні відводи суддів можуть викликати недовіру суспільства до складу суду та цього судді, а також привести до невиправданої завантаженості його колег. У сторін судового процесу може скластися враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їх справи, що небажано.

Отже суддя, вирішуючи питання про відвід чи самовідвід, не може керуватися виключно бажаннями сторони змінити склад суду та заявою (скаргою) сторони про недовіру. Відповідно до положень ст. 35, ч. 3 ст. 38, ч. 2 ст. 39 ГПК як відвід, так і самовідвід мають бути обґрунтованими, мати вагомі підстави. Така вимога спрямована на запобігання як прагненню сторони обрати сприятливий, бажаний для себе склад суду, так і безпідставному ухиленню судді від розгляду певних справ.

Заява відповідача про відвід зводиться до незгоди сторони із процесуальними рішеннями судді (відмова у задоволенні клопотань адвоката Беленкової В.В. в іншій справі під час представництва іншої юридичної особи) та незгодою із рішеннями у вигляді ухвали від 02.11.2023 в іншій справі, що не може бути підставою для відводу в силу прямої норми ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Щодо недопуску адвоката Беленкової В.В. в якості представника АТ "Черкасигаз" в іншій справі - № 925/931/23, то суд зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", портал електронних сервісів забезпечує контроль за повнотою та достовірністю відомостей, що заповнюються користувачем для державної реєстрації, ліцензування видів господарської діяльності, видачі документів дозвільного характеру;

За ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На момент постановлення ухвали від 02.11.2023 у справі № 925/931/23 господарський суд встановив, що згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" (далі - АТ "Черкасигаз") керівником підприємства та єдиною особою, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності є Тамара Денисова.

Із роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень, що додана до заяви про відвід судді випливає, що надання загального доступу ухвалі від 31.10.2023 у справі № 580/10024/23 забезпечено лише 03.11.2023, тобто після розгляду питання щодо повноважень адвоката Беленкової В.В. на представництво інтересів АТ "Черкасигаз" у справі № 925/931/23 у судовому засіданні 02.11.2023.

Під час розгляду питання наявності повноважень адвоката Беленкової В.В. на представництво інтересів АТ "Черкасигаз" у справі № 925/931/23 адвокат Беленкова В.В. не повідомляла суд про існування такої ухвали. У подальшому під час розгляду справи № 925/931/23 також не було надано суду ухвали від 31.10.2023 у справі № 580/10024/23.

Як зазначено вище, статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд (такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 910/14968/22(910/9066/23), від 09.05.2024 у справі № 916/4263/23 та ін.).

Тому наявність запису про керівника АТ "Черкасигаз" - Тамару Денисову в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час постановлення ухвали від 02.11.2023 та поданий нею лист про відкликання всіх попередньо виданих АТ "Черкасигаз" довіреностей став підставою для недопущення адвоката Беленкової В.В. до участі в конкретній справі.

При вирішенні такого питання суд керувався виключно чинним законодавством України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ПрАТ "Уманьгаз" про відвід головуючого по справі від розгляду справи № 925/595/24 не містить обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у тому числі з боку стороннього спостерігача, у зв`язку із чим суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. 32, 35, 38, 39, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" про відвід головуючого по справі визнати необґрунтованою.

Заяву Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" про відвід головуючого по справі передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копії ухвали надіслати сторонам за допомогою системи "Електронний суд".

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА