ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 травня 2024 року Справа № 903/86/23

за заявою ліквідатора ТОВ «Самсон Захід» Карасюка О. В.

до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3

про покладання субсидіарної відповідальності на керівників та засновників боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства на суму 108 055 226 грн. 41 коп.

у справі №903/86/23

за заявою фізичної особи ОСОБА_4 , с.Красна Коса, Одеська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід», м.Ковель, Волинська область

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Шум М. С.

Секретар с/з Сосновська Ю.П.

Учасники справи:

ліквідатор: Карасюк О. В.

від ОСОБА_1 (відповідач 1): адвокат Гусельщикова М. А.

від ОСОБА_2 (відповідач 2): адвокат Нікітіна Г. Е.

від ініціюючого кредитора: адвокат Монастирський Д. О.

встановив: постановою суду від 23.05.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) та повноваження розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) призначено арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1846 від 01.02.2018, адреса для кореспонденції: провулок Рильський, будинок 4, поверх 6, м.Київ, 01001, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» Карасюку О. В. зобов`язано здійснити ліквідацію боржника в строк, який не може перевищувати 12 місяців.

23.04.2024 ліквідатор подав до Господарського суду Волинської області Заяву № 02-01/31-348 від 22.04.2024 про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника, у якій просив суд:

1. Покласти субсидіарну відповідальність у розмірі 108 055 226,41 грн за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» у зв`язку з доведенням до банкрутства на:

1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

3) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

2. Стягнути солідарно з: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 108 055 226,41 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135, код за ).

Відповідно до висновків Верховного Суду, зроблених у постанові №911/3554/17 (911/401/21) від 20.10.2022 визначено, що заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника розглядається за правилами ГПК України у межах справи про банкрутство в порядку, визначеному ст. 7 КУзПБ.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Заява відповідає вимогам, встановленим ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

ВС у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство КГС в постанові від 20.10.2022 у справі №911/3554/17(911/401/21) зробив висновок про те, що заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу, винну в доведенні до банкрутства боржника, розглядається за правилами ГПК України в межах справи про банкрутство в порядку, визначеному ст. 7 КУзПБ, і судовий збір за неї не сплачується, оскільки це не передбачено Законом України «Про судовий збір».

Ліквідатор банкрута в заяві щодо надіслання заяви з додатками іншим учасникам спору зазначив, що згідно з ч. 9 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Ліквідатор надав суду докази надіслання заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просить врахувати, що здійснити надіслання заяви відповідачу ОСОБА_3 не має змоги, оскільки його місце реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території ( АДРЕСА_4 ).

Ухвалою суду від 26.04.2024 прийнято заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» Карасюка О. В. №02-01/31-348 від 22.04.2024 про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника до розгляду в межах справи №903/86/23, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 28 травня 2024 року на 10:00 год., запропоновано відповідачам надати суду: відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічно реєстру особу ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 не знайдено.

На сайті Господарського суду Волинської області здійснено повідомлення про наявність відповідного спору, місце, дату та час розгляду справи з метою повідомлення відповідача 3 ОСОБА_3 про розгляд заяви ліквідатора ТОВ «Самсон Захід» про покладення субсидіарної відповідальності на керівників товариства-банкрута.

13.05.2024 через Електронний суд надійшов відзив адвоката відповідача 2 ОСОБА_2 ОСОБА_5 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності з доказами надіслання іншим учасникам справи.

21.05.2024 до суду від ліквідатора надійшла відповідь на відзив адвоката відповідача 2 ОСОБА_2 з доказами надіслання іншим учасникам справи.

27.05.2024 до суду надійшли заперечення адвоката відповідача 1 ОСОБА_1 ОСОБА_6 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності з доказами надіслання іншим учасникам справи.

Відзиви представників відповідачів 1 та 2, а також відповідь на відзив ліквідатора прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні ліквідатор банкрута Карасюк О. В. свою заяву підтримав повністю та провис її задоволити.

Представник ініціюючого кредитора заяву ліквідатора про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошових кошти в сумі 108 055 226,41 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135, код за ) підтримав повністю та просив задоволити.

Одночасно, в судовому засіданні представник ініціюючого кредитора щодо виключення з ліквідаційної маси дебіторської заборгованості ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» повідомив суд, що ініціюючий кредитор у справі ОСОБА_4 є стягувачем по відношенню до ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» згідно з рішенням суду протягом тривалого проміжку часу. Рішення суду не виконується у зв`язку із відсутністю грошових коштів та майна у ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ». Відтак, ініціюючий кредитор з правом вирішального голосу у комітеті кредиторів боржника дійшов висновку про доцільність виключення з ліквідаційної маси дебіторської заборгованості ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» перед товариством-банкрутом.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 заяву заперечували повністю та просили залишити її без задоволення з підстав, зазначених у запереченнях.

В судовому засіданні 28.05.2024 оголошено перерву до 29.05.2024 11:00 год., про що сторони повідомлені під звукозапис під час проведення відеоконференції із учасниками справи.

Позиція ліквідатора

Загальна сума визнаних господарським судом вимог кредиторів до боржника становить 108 178 049,83 грн відповідно до реєстру вимог кредиторів. Протягом ліквідаційної процедури було погашено 122 823,42 грн відповідно до реєстру вимог кредиторів. Таким чином, розмір незадоволених вимог кредиторів становить 108 055 226,41 грн.

Станом на дату подання даної заяви відсутні будь-які активи в ліквідаційній мас Товариства; з іншого боку, наявні незадоволенні вимоги кредиторів в сумі 108 055 226,41 грн, щ підтверджується реєстром вимог кредиторів ТОВ «Самсон Захід».

Наразі в Товариства немає жодного майна, що підтверджується проведено інвентаризацією. Отже, майна Товариства недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Різницею між ліквідаційною масою і вимогами кредиторів є сума в 108 055 226,41 грн сума, яка є мірою вимоги ліквідатора до третіх осіб, які згідно із законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

За період перебування на посаді директора ОСОБА_1

Щодо ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ»

Під час виконання своїх повноважень арбітражному керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів відповідно до виписки руху коштів стали відомі такі факти про перерахунок коштів: на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ), за результатами чого у період з 10.05.2016 по 12.01.2018 було видано Товариством фінансової допомоги на загальну суму 70 638 845,58 грн з яких не повернуто взагалі - 25 403 547,14 грн.

Надання грошових коштів у вигляді фінансової допомоги з банківських рахунків Товариства здійснювалось без мети та правової підстави.

Своєю чергою, ліквідатор Товариства отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.04.2024 за кодом 47 стосовно ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ) у відповідності до якого станом на 10.05.2016, тобто на дату проведення першого платежу з надання грошових коштів у вигляді фінансової допомоги, єдиним засновником та керівником ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ), що отримало безпідставно грошові кошти на загальну суму 70 638 845,58 грн. був ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ).

У той же час, на засіданні комітету кредиторів Товариства від 23.10.2023 виключено з ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (код за ; 45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135) виявлену дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за , місцезнаходження: 03194, місто Київ, бульвар Кольцова, будинок 14 Д, офіс 610) в сумі 25 403 547,14 грн у зв`язку з неможливістю реалізації такого активу боржника.

Щодо ТОВ «АПРІС»

Під час виконання своїх повноважень арбітражний керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів відповідно до виписки руху коштів за період з 01.01.2016 по 05.11.2020, стали відомі такі факти про здійснені транзакції з надання юридичним особам фінансової допомоги в значних сумах, зокрема: в період з 18.07.2017 по 27.10.2017 Товариство перерахувало на банківський рахунок ТОВ «АПРІС» (код за ) грошові кошти в сумі 22 596 274,00 грн з призначенням платежу: «Поворотна фінансова допомога згідно з договором № 04/07 від 04.07.17 р., без ПДВ»,

Таким чином, загальна заборгованість ТОВ «АПРІС» (код за ) перед «Самсон Захід» /попередня назва «ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ-2010»/ (код за ) становить 22 596 274,00 грн.

Своєю чергою, ліквідатором Товариства отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «АПРІС» (код за ) та встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АПРІС» припинено 29.01.2018 на підставі рішення про припинення, з урахуванням чого, у ліквідатора Товариства відсутня об`єктивна можливість стягнути з боржника дебіторську заборгованість.

Надання грошових коштів у вигляді фінансової допомоги з банківських рахунків Товариства здійснювалось без мети та правової підстави.

Щодо ЗАТ «СОЮЗ»

Під час виконання своїх повноважень арбітражний керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів відповідно до виписки руху коштів за період з 01.01.2016 по 05.11.2020 стали відомі такі факти: 14.11.2017 Товариство зі свого рахунку перерахувало ЗАТ «СОЮЗ» (код за ) грошові кошти в сумі 800 000,00 грн з призначенням платежу: «Поворотна фінансова допомога згідно з договором №09/11 від 09.11.17 р., без ПДВ».

У зв`язку з виявленим ліквідатор, після здійснення претензійної роботи, звернувся до Господарського суду Волинської області із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з Закритого акціонерного товариства «СОЮЗ» (код за ) в розмір безпідставно перерахованих коштів 800 000,00 грн.

Своєю чергою, під час розгляду вказаної заяви в суді ліквідатору стало відомо, що борг ЗАТ «Союз» перед ТОВ12 «ХЛІБЕКСПОРТ-2010» був переведений на ТОВ «АТП «Харківські будматеріали» (код за ). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АТП «Харківські будматеріали» (код за ) 11.01.2022 внесено запис до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи - ТОВ «АТП «Харківські будматеріали» (код за ), що було здійснено на підставі рішення щодо припинення.

З урахуванням викладеного, суд своєю ухвалою закрив провадження у справі, а отже, стягнути дебіторську заборгованість з юридичної особи не є можливим.

Враховуючи вищенаведене, можна стверджувати про те, що факт незадоволення вимог новим боржником - ТОВ «АТП «Харківські будматеріали» (код за ), який припинився, залежав безпосередньо від бездіяльності тодішнього керівника та єдиного засновника Товариства Лазаренка Рустама Володимировича.

За період перебування на посаді директора ОСОБА_2

Щодо ТОВ «СОНЦЕГРАЙ»

Під час виконання своїх повноважень арбітражному керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів відповідно до виписки руху коштів стали відомі такі факти: 17.05.2018 Товариство перерахувало на банківський рахунок ТОВ «СОНЦЕГРАЙ» (код за ) грошові кошти в сумі 200 000,00 грн з призначенням платежу: «Поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором №17-05Д від 17.05.18 р.»

05.09.2018 ТОВ «СОНЦЕГРАЙ» (код за ) перерахувало на рахунок Товариства грошові кошти в сумі 50 000,00 грн з призначенням платежу: «Повернення поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 17-05Д від 17.05.18 р., без ПДВ». 31.10.2018 ТОВ «СОНЦЕГРАЙ» (код за ) перерахувало на рахунок Товариства грошові кошти в сумі 5 000,00 грн з призначенням платежу: «Повернення поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 17-05Д від 17.05.18 р., без ПДВ».

Загальна сума здійснених перерахувань з банківського рахунку Товариства у вигляді фінансової допомоги контрагенту становить 200 000,00 грн.

У зв`язку з виявленим ліквідатор, після здійснення претензійної роботи, звернувся до Господарського суду Волинської області із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЦЕГРАЙ» (код за ) в розмір безпідставно перерахованих коштів 145 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/807/23) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» в особі ліквідатора Карасюка О. В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЦЕГРАЙ» про стягнення дебіторської заборгованості задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЦЕГРАЙ» (код за , місто Київ, вулиця Володимира Сосюри, будинок 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ) кошти в сумі 145 000 грн. 00 коп. та 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

21.11.2023 видано наказ Господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення у справі № 903/86/23 (903/807/23)-1 у зв`язку з набранням рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/807/23) законної сили.

Своєю чергою, 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу сформованого ліквідатором лоту - право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» (до зміни назви Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ-2010») (код за ) у Товариства з обмеженою відповідальністю «СОНЦЕГРАЙ» (код за , місто Київ, вулиця Володимира Сосюри, будинок 6) на загальну суму 147 684 (сто сорок сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, без ПДВ, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 22.03.2024.

Щодо ТОВ «Сігма Трейдінг»

Під час виконання своїх повноважень арбітражному керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів стали відомі такі факти:

02.10.2019 Товариство перерахувало ТОВ «СІГМА ТРЕЙДІНГ» (код за ) грошові кошти в сумі 1 100 000,00 грн з призначенням платежу: «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором переуступки права вимоги № 16 від 30.08.19 р., без ПДВ.».

29.10.2019 Товариство перерахувало ТОВ «СІГМА ТРЕЙДІНГ» (код за ) грошові кошти в сумі 500 000,00 грн з призначенням платежу: «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором переуступки права вимоги № 16 від 30.08.19 р., без ПДВ».

У зв`язку з виявленим ліквідатор, після здійснення претензійної роботи, звернувся до Господарського суду Волинської області із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГМА ТРЕЙДІНГ» (код за ) в розмірі безпідставно перерахованих коштів 1 600 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/839/23) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» в особі ліквідатора Карасюка О. В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГМА ТРЕЙДІНГ» про стягнення дебіторської заборгованості задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГМА ТРЕЙДІНГ» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 117/18., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м. Ковель, Волинська область, ) кошти в сумі 1 600 000 грн. 00 коп. та 24 000 грн. 00 коп. судового збору.

21.11.2023 видано наказ Господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення у справі № 903/86/23 (903/839/23)-1 у зв`язку з набранням рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/839/23) законної сили.

23.02.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою

відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» (до зміни назви ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ-2010) (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Володимирська, 135; код за ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГМА ТРЕЙДІНГ» (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 117/18, ) на загальну суму 1 624 000 (один мільйон шістсот двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 01.03.2024.

Щодо ТОВ «Коростень-Агроінвест»

Під час виконання своїх повноважень арбітражний керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів відповідно до виписки руху коштів за період з 01.01.2016 по 05.11.2020 стали відомі такі факти: в період з 13.03.2020 по 27.03.2020 Товариство перерахувало ТОВ «Коростень-Агроінвест» (код за ) грошові кошти в сумі 348 000,00 грн. з призначенням платежу: «Безвідсоткова поворотня фінансова допомога згідно з договором № ФП-12 від 12.03.20 р.».

14.04.2020 ТОВ «Коростень-Агроінвест» (код за ) перерахувало ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ-2010» (код за ) грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. з призначенням платежу: «Повернення безвiдсоткової поворотньої фiнансової допомоги згідно договору № ФП-12 вiд 12.03.2020, без ПДВ.».

У зв`язку з виявленим ліквідатор, після здійснення претензійної роботи, звернувся до15 Господарського суду Волинської області із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коростень-Агроінвест» (код за ) в розмір безпідставно перерахованих коштів 98 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/808/23) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» в особі ліквідатора Карасюка О. В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коростень-Агроінвест» про стягнення дебіторської заборгованості задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коростень-Агроінвест» (код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» кошти в сумі 98 000 грн. 00 коп. та 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

21.11.2023 видано наказ Господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення у справі № 903/86/23 (903/808/23)-1 у зв`язку з набранням рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/808/23) законної сили.

Ліквідатор звернувся до приватного виконавця Сікорської О.А. із заявою № 02-01/31-258 від 30.11.2023 про відкриття виконавчого провадження.

За результатами проведення виконавчих дій, спрямованих на забезпечення примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 21.11.2023 у справі № 903/86/23 (903/808/23)-1 з відповідача було стягнуто грошові кошти у розмірі 100 684,00 грн, що були спрямовані на погашення вимог кредиторів.

Щодо ОСОБА_7

12.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід»/попередня назва «ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ-2010»/ (код за ) та ОСОБА_7 укладено Договір №1203-П від 12.03.2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у відповідності до якого ТОВ «Самсон Захід»/попередня назва «ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ-2010»/ (код за ) як кредитор зобов`язується надати ОСОБА_7 як позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується використати її для власних потреб і повернути у визначений строк, а саме: після закінчення строку дії договору 12.03.2021, що передбачено у п. 1.5. Договору.

Згідно із п. 1.2. фінансова допомога надається позичальнику у розмірі 300 000, 00 грн. Відсотки на фінансову допомогу не нараховуються.

В період з 13.03.2020 по 21.09.2020 Товариство перерахувало на користь ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 446 420,00 грн. з призначенням платежу: « 053621, ОСОБА_7 , , поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором №1203-П від 12.03.20 р., без ПДВ»,

Своєю чергою, ОСОБА_8 за вказаним договором було повернуто частину наданих грошових коштів в сумі 98 866 грн. 19 коп., що підтверджується виписками по банківських рахунках.

Таким чином, виявлено, що загальна заборгованість ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ) перед Товариством за договором № 1203-П від 12.03.2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги становить 347 553,81 грн, яка станом на дату відкриття провадження у банкрутстві не була повернута, а тому ліквідатором було сформовано лот з продажу цього права вимоги до фізичної особи й реалізовано на аукціоні.

22.03.2024 відбувся аукціон з продажу сформованого ліквідатором лоту право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» до ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 на загальну суму 347 553, 81 грн., за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024.

Щодо ТОВ «ЮНІОН КЛАРК»

Під час виконання своїх повноважень арбітражний керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів стали відомі такі факти:

22.06.2020 Товариство перерахувало на користь ТОВ «ЮНІОН КЛАРК» /попередня назва ТОВ «Агросвіт-Житомир»/ (код за ) 150 000,00 грн. Призначенням платежу була вказана поворотня безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 2206-Ф від 22.06.2020.

Ліквідатор звернувся до Господарського суду Волинської області із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН КЛАРК» (код за ) в розмір безпідставно перерахованих коштів 150 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/841/23) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» в особі ліквідатора Карасюка О. В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН КЛАРК» про стягнення дебіторської заборгованості задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН КЛАРК» (вул. Павлова Академіка, 144Б, м. Харків, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м. Ковель, Волинська область, ) кошти в сумі 150 000 грн. 00 коп. та 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

21.11.2023 видано наказ Господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення у справі № 903/86/23 (903/841/23)-1 у зв`язку з набранням рішенням Господарського суду Волинської області від 17.10.2023 у справі № 903/86/23 (903/841/23) законної сили.

23.02.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» (до зміни назви Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ-2010») (код за ) у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН КЛАРК» (вул. Павлова Академіка, 144Б, м. Харків, ) дебіторської заборгованості у сумі 152 684,00 грн, за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 27.02.2024.

Щодо ОСОБА_2

Під час виконання своїх повноважень арбітражному керуючому Карасюку Олександру Володимировичу за наслідками аналізу руху коштів стали відомі факти перерахування Товариством на рахунок ОСОБА_2 як керівника та засновника Товариства грошових коштів як поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно з договором №1103-П від 11.03.20 у період з 16.03.2020 по 18.03.2020 на загальну суму 75 000,00 грн.

Ліквідатор звернувся до Господарського суду Волинської області із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» грошові кошти у сумі 75 000,00.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 21.11.2023 у справі № 903/86/23 (903/809/23) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» в особі ліквідатора Карасюка О. В. до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 75 000 грн. 00 коп. задоволено частково, стягнуто з фізичної особи ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м. Ковель,20 Волинська область, ) кошти в сумі 22 176 грн. 60 коп. та 793 грн. 61 коп. судового збору.

22.12.2023 видано наказ Господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення у справі № 903/86/23 (903/809/23)-1 у зв`язку з набранням рішенням Господарського суду Волинської області від 21.11.2023 у справі №903/86/23 (903/809/23) законної сили.

Ліквідатор звертає увагу на те, що станом на момент здійснення фактичного перерахування коштів з банківських рахунків Товариства на банківський рахунок відповідача і керівником підприємства, і отримувачем грошових коштів був ОСОБА_2 , який також одноособово у період перерахування коштів здійснював управління рахунками Товариства та був розпорядником коштів Товариства.

22.03.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» до ОСОБА_2 на загальну суму 22 970, 21 грн., за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024.

Щодо бездіяльності ОСОБА_2

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.04.2024 станом на 10.05.2016 тобто, на дату проведення першого платежу з надання грошових коштів у вигляді фінансової допомоги, єдиним засновником та керівником ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ), що отримало безпідставно грошові кошти на загальну суму 70 638 845,58 грн., був ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ).

Тобто ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді керівника та будучи одночасно й засновником Товариства, достеменно знав про наявну дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ) перед Товариством, оскільки сам представляв інтереси та отримував від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ) грошові кошти у вигляді фінансової допомоги від Товариства у період з 10.05.2016 по 12.01.2018, та не здійснював будь-яких заходів щодо повернення таких грошових коштів, що суперечило положенням Статуту Товариства, нормам законодавства та звичаям ділового обороту.

Такі дії Товариства є необґрунтованими, оскільки як надання грошових коштів у вигляді фінансової допомоги без достатніх на те правових підстав, так і укладення договорів про надання поворотної фінансової допомоги передбачають безоплатність, тобто не передбачають в подальшому отримання Товариством прибутку, а також грошові кошти могли бути використані для погашення заборгованості перед кредиторами у справі, вимоги яких виникли раніше, ніж дата відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства, зокрема, перед ОСОБА_4 та Головним управлінням ДПС у Волинській області.

Надання великої кількості поворотної фінансової допомоги, а також перерахування з банківських рахунків Товариства грошових коштів у вигляді фінансової допомоги є однією з причин виникнення збитку, який зафіксований у фінансовому звіті.

Ліквідатор наголошує, що видача фінансової допомоги відбувалася в ті звітні періоди, коли згідно з поданими деклараціями та іншими звітними документами у боржника вже був збиток на кінець 2016 року становлять - 1602,1 тис. грн., а на кінець 2017 року вже становлять - 2640,6 тис. грн., а сума власних активів не відповідала сумам не погашеної кредиторської заборгованості. У свою чергу в період з травня 2016 по листопад 2017 року Товариство укладає ряд сумнівних правочинів, у відповідності до яких перераховує грошові кошти контрагентам як фінансову допомогу у розмірі щонайменше 94 035 119,58 грн.

Крім цього, з аналізу вказаної фінансової звітності вбачається, що станом на початок 2020 року вартість основних засобів Товариства (первісна вартість) становила 5 314,80 тис. грн, а сума інших поточних зобов`язань становить 26 208,80 тис. грн., а на кінець звітного періоду сума інших поточних зобов`язань становила вже 78 032,20 тис. грн.

При цьому критична концентрація в межах вказаного вище періоду правочинів, за якими Товариство надавало власні обігові кошти третім особам, за наявності значних збитків та за відсутності подібних операцій ані до, ані після зазначеного періоду, очевидно, свідчить про прийняття суб`єктами відповідальності рішень, надання вказівок на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення), що також є підставою для притягнення до субсидіарної відповідальності.

Щодо транспортних засобів боржника

Під час проведення інвентаризації майна Товариства встановлено, що у власності перебувають такі транспортні засоби, як:

1. вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1985, номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_6 ;

2. вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1990, номер знак НОМЕР_7 ,22 VIN-код: НОМЕР_8 ;

3. вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1987, номерний знак НОМЕР_9 , VIN-код: НОМЕР_10 .

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 у справі № 903/86/23 клопотання ліквідатора про оголошення в розшук транспортних засобів, що зареєстровані за ТОВ «Самсон Захід» задоволено; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, код за ) оголосити в розшук, у тому числі з включенням до інформаційної підсистеми «Гарпун», інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» зазначені транспортні засоби.

У доповнення зазначено, що ліквідатор на виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства, з метою пошуку та збереження усіх матеріальних цінностей банкрута, підготував та надіслав до суду клопотання про витребування інформації/документів.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.06.2023 у справі № 903/86/23 дане клопотання було задоволено та зобов`язано посадові особи банкрута передати запитувану інформацію та документи, зокрема, установчі документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

У зв`язку з відсутністю самих транспортних засобів Товариства, а також будь-якої інформації про їх місцерозташування та фактичний стан, на засіданні комітету кредиторів Товариства від 15.12.2023 було вирішено виключити з ліквідаційної маси боржника наступні транспортні засоби: вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1985, номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_6 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1990, номер знак НОМЕР_7 ,VIN-код: НОМЕР_8 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1987, номерний знак НОМЕР_9 , VIN-код: НОМЕР_10 .

Фінансово-економічне обґрунтування доведення до банкрутства

Відповідно до Звіту за результатами проведеного аналізу фінансового стану банкрута та висновки щодо наявності/виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій посадових осіб боржника, що привели до стійкої неплатоспроможності боржника (далі «Звіт») Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» () 2023 року, що додається, Товариство характеризується ознаками стійкої фінансової неспроможності упродовж усього аналізованого періоду, про що свідчить відхилення показників ліквідності від граничного значення, зупинення платежів, що триває понад три роки, за наявності боргових зобов`язань, строки платежів за якими настали, наявність значної (понад триста мінімальних розмірів заробітної плати) суми непогашених боргових зобов`язань, строки платежів за якими настали більше як три місяці тому, наявність значної суми непогашених боргових зобов`язань, визнаних юридичною особою - боржником або підтверджені виконавчими документами.

Показники фінансової стійкості підприємства значно нижчі від нормативного показника. Коефіцієнт абсолютної ліквідності значно нижчий від нормативного.

За даними інвентаризаційних описів станом на дату визнання банкрутом основні засоби відсутні, запаси відсутні, довгострокові фінансові інвестиції відсутні. Дебіторська заборгованість становить майже сто відсотків питомої ваги активів з терміном виникнення третини у 2018-2019 років, у більшій 2/3 частині 2020 рік, є проблемною до повернення через відсутність первинних документів та підтвердження існування останньої,

В конкретному випадку, боржником не порушено справи про банкрутство, що виключає ознаки фіктивного банкрутства, такий стан характерний для визначення ознак доведення до банкрутства, у разі якщо кредитор не володіє фіктивною заборгованістю. Станом на дату проведення аналізу ухвалою господарського суду від 11 квітня 2023 року визнано вимоги кредиторів, що відхиляє суми з точки зору фіктивності боргу.

Про доведення до банкрутства свідчать наступні обставини та дії боржника:

- припинення господарської діяльності у 3 кв. 2020 року;

- відсутність фінансової звітності та первинної бухгалтерської і договірної документації за три роки до порушення справи про банкрутство;

- відчуження основних засобів у 2020 році;

- відчуження запасів у 2019-2020 рр.;

- відчуження корпоративних прав 30 жовтня 2020 року фізичній особі, яка має у власності 94 юридичних особи, що може свідчити про фіктивність такої угоди;

- наявність значної кредиторської заборгованості перед бюджетом, яка виникла в результаті відчуження усіх активів;

- наявність значної дебіторської заборгованості, яка не підтверджена жодними первинними документами, в сумі понад 22 мільйони грн;

- наявність кредиторської заборгованості перед фізичною особою, яка надавала безвідсоткові позики боржнику в період, коли боржник припинив господарську діяльність ще у 3 кв. 2020 року, що може свідчити про шахрайські дії органів управління або фіктивність вимог даного кредитора;

- ухилення від сплати податків та зборів за результатом господарської діяльності, зокрема, відчуження усіх 100 відсотків активів боржника.

За результатом аналізу фінансового стану банкрута встановлено наступне.

Станом на дату порушення справи про банкрутство, а також відповідно на дату визнання боржника банкрутом, у підприємства відсутні активи, кошти від реалізації яких можуть бути направлені на задоволення вимог кредиторів. Активи боржника складаються із дебіторської заборгованості, стягнення якої є проблемним через відсутність первинних документів. Саме такі обставини є одними із юридичних фактів доведення до банкрутства, а саме: недостатність майна боржника викликана діями або бездіяльністю певних осіб, які є відповідальними за настання стану стійкої неплатоспроможності боржника, що призвело до банкрутства.

З 10.05.2016 до 26.12.2017 керівником і єдиним учасником товариства був ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.06.2023 та протоколом № 26/12 загальних зборів ТОВ «Хлібекспорт-2010» від 26.12.2017.

З 26.12.2017 до 30.10.2020 керівником і єдиним учасником товариства був ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), що підтверджується протоколом № 26/12 загальних зборів ТОВ «Хлібекспорт-2010» від 26.12.2017, актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Хлібекспорт-2010» від 30.10.2020, рішенням учасника ТОВ «Хлібекспорт-2010» № 30-10/20 від 30.10.2020.

З 30.10.2020 по дату визнання боржника банкрутом керівником і єдиним учасником товариства був ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ), що підтверджується актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Хлібекспорт-2010» від 30.10.2020 та рішенням учасника ТОВ «Хлібекспорт-2010» № 30-10/20 від 30.10.2020.

Проаналізувавши повноваження учасників/керівників боржника з діями/бездіяльністю боржника і встановленими економічними ознаками доведення до банкрутства ліквідатор робить такі висновки.

ОСОБА_1 здійснив підписання завідомо невигідних для підприємства договорів, здійснив необґрунтовану виплату грошових коштів, приймав нераціональні управлінські рішення, які негативно вплинули на виробничу, торговельну та іншу статутну діяльність підприємства, що виявилося, зокрема, в: укладенні договорів про надання фінансової допомоги з ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ»,ТОВ «Апріс», ЗАТ «Союз», які взагалі не були повернуті.

Видача зворотної фінансової допомоги відбувалася в ті звітні періоди, коли згідно з поданими деклараціями та іншими звітними документами у боржника вже був збиток, а сума власних активів не відповідала сумам не погашеної кредиторської заборгованості.

Отже, дії ОСОБА_1 як посадової особи боржника з надання поворотних фінансових допомог не відповідали статутній діяльності боржника, та не відповідали видам економічної діяльності боржника згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.06.2023, а також суперечили економічним інтересам боржника та кредиторів боржника,

ОСОБА_2 здійснив підписання завідомо невигідних для підприємства договорів, здійснив необґрунтовану виплату грошових коштів, приймав нераціональні управлінські рішення, які негативно вплинули на виробничу, торговельну та іншу статутну діяльність підприємства, що виявилося, зокрема, в наданні величезної кількості поворотної фінансової допомоги: ТОВ «СОНЦЕГРАЙ», ТОВ «Коростень-Агроінвест», ТОВ «АГРОСВІТ-ЖИТОМИР».

Дії ОСОБА_2 як посадової особи боржника з надання поворотних фінансових допомог не відповідали статутній діяльності боржника та видам економічної діяльності боржника згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також суперечили економічним інтересам боржника та кредиторів боржника, оскільки таке надання відбувалося на безоплатній основі (тобто без можливості отримання прибутку) і призвело до значного погіршення економічних показників боржника аж до критичної неплатоспроможності і наступного банкрутства боржника.

ОСОБА_2 також не вживав заходів щодо стягнення заборгованості (повноти та своєчасності проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв`язання проблем у виробничому процесі, що також погіршило економічне становище боржника.

ОСОБА_3 не вживав заходів щодо стягнення заборгованості (повноти та своєчасності проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв`язання проблем у виробничому процесі, що також погіршило економічне становище боржника.

Отже, ліквідатор стверджує, що в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як посадових осіб боржника, наявні економічні ознаки дій, що привели до стійкої його неплатоспроможності з наступним доведенням боржника до стану банкрутства. Також наслідком цих дій стали суттєві збитки як для самого боржника, так і для його кредиторів у розмірі не погашеної заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.06.2023 у справі № 903/86/23 клопотання ліквідатора про витребування інформації/документів задоволено, витребувано запитувані документи у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 ((РНОКПП НОМЕР_1 ).

Однак жодних документів від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримано не було.

Ненадання ліквідатору керівниками банкрута первинних фінансових документів боржника за умови істотного розміру заборгованості в структурі активів боржника є бездіяльністю, яка не відповідає інтересам цієї юридичної особи, є недобросовісною, вчинена на шкоду кредиторам банкрута. Тобто бездіяльність органів управління товариства, яка також полягає і у ненаданні первинних документів ліквідатору, утруднює реалізацію активів боржника, дослідження обставин, що мають відношення до наповнення ліквідаційної маси, що також доводить наявність причинного зв`язку між діями щодо приховування документів та доведенням боржника до банкрутства (ПВС від 17.01.2023 у справі № 910/1864/18).

Тобто бездіяльність відповідачів стосовно непередачі документів зробили неможливим реалізацію активів боржника у вигляді дебіторської заборгованості та наповнення ліквідаційної маси (ПВС від 29.06.2023 у справі № 923/1054/15).

При цьому існують достатні підстави стверджувати, що, досягнувши вказаної недобросовісної мети та намагаючись уникнути негативних для себе наслідків, ОСОБА_1 у свій час та ОСОБА_2 , зокрема, здійснили формальну «перереєстрацію» ТОВ «Самсон Захід» на іншу особу ОСОБА_3 , який має ознаки підставної особи, чиї персональні дані використовуються для відчуження збиткових підприємств.

Таким чином, бездіяльність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо ненадання первинних документів і невиконання постанови господарського суду про визнання Товариства банкрутом та ухвали господарського суду про витребування документів є самостійними ознаками наявності факту доведення до банкрутства з боку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, ліквідатор зазначає такі протиправні дії з доведення до банкрутства, які були здійснені керівництвом Товариства протягом 2016-2020 років:

1. Прийняття рішень керівництвом Товариства з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах.

2. Здійснення керівництвом Товариства господарських операцій і правочинів, які не мали розумного пояснення мети та мотивів її здійснення і які не відповідали інтересам Товариства.

3. Вчинення керівництвом Товариства господарських операцій і правочинів, які призвели до відсутності як коштів на рахунках, так і майна Товариства.

4. Вчинення керівництвом Товариства господарських операцій і правочинів, які були29 спрямовані на збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення.

5. Прийняття рішень керівництвом Товариства про виведення активів Товариства, внаслідок якого настала неплатоспроможність боржника за його іншими зобов`язаннями, за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання Товариством) для погашення заборгованості Товариства (що вказує на мету - ухилення від погашення Товариством заборгованості перед конкретним кредитором та її збільшення), що проявилося у наданні поворотної фінансової допомоги.

6. Вчинення керівництвом Товариства господарських операцій шляхом перерахування грошових коштів у вигляді фінансової допомоги без достатніх на те правових підстав на шкоду кредиторам та Товариству.

7. Бездіяльність керівництва Товариства щодо стягнення існуючої дебіторської заборгованості, що стосується фінансової допомоги.

8. Ненадання ліквідатору первинних документів на прохання ліквідатора, невиконання вимог постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом та ухвали господарського суду про витребування інформації/документів.

Позиція ОСОБА_2 (відзив адвоката відповідача від 13.05.2024)

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора.

Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (такі висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17).

Відповідно до банківських виписок, які були надані ліквідатором ТОВ «Хлібекспорт 2010» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «СОНЦЕГРАЙ» (код за ) грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. з призначенням платежу: «Поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 17- 05Д від 17.05.18 р.

Таким чином, не можна вважати перерахування грошових коштів безпідставним, відсутність у ліквідатора Договору № 17- 05Д від 17.05.18 р. не може свідчити про фіктивність угоди.

При тому, необхідно звернути увагу, що 55000,00 ТОВ «СОНЦЕГРАЙ» повернуло ТОВ «Хлібекспорт 2010», а відтак обидві сторони Договору №17- 05Д від 17.05.18 р. його виконували, що також виключає його фіктивність.

Відповідно до банківських виписок, які були надані ліквідатором ТОВ «Хлібекспорт 2010» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «СІГМА ТРЕЙДІНГ» (код за ) грошові кошти у розмірі 1 600 000,00 грн. з призначенням платежу: «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором переуступки права вимоги № 16 від 30.08.19 р.

Таким чином, не можна вважати перерахування грошових коштів безпідставним, відсутність у ліквідатора Договору переуступки права вимоги № 16 від 30.08.19 р. не може свідчити про фіктивність угоди.

Відповідно до банківських виписок, які були надані ліквідатором ТОВ «Хлібекспорт 2010» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Коростень Агроінвест» (код за ) грошові кошти у розмірі 98 000,00 грн. з призначенням платежу: «Безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно з договором № ФП-12 від 12.03.20 р.»

Відповідно до банківських виписок, які були надані ліквідатором ТОВ «Хлібекспорт 2010» перерахувало ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 446 420,00 грн. б з призначенням платежу: «Безвідсоткова поворотня фінансова допомога згідно з договором № 1203-П від 12.03.20 р.»

Таким чином, не можна вважати перерахування грошових коштів безпідставним, відсутність у ліквідатора Договору № 1203-П від 12.03.20 р. не може свідчити про фіктивність угоди.

При тому, необхідно звернути увагу, що ОСОБА_7 повернув ТОВ «Хлібекспорт 2010» грошові кошти у розмірі 98866,19 грн., а відтак обидві сторони Договору № 17- 05Д від 17.05.18 р. . його виконували, що також виключає його фіктивність.

Відповідно до банківських виписок, які були надані ліквідатором ТОВ «Хлібекспорт 2010» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН КЛАРК» (код за ) грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн. з призначенням платежу: поворотня безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 2206-Ф від 22.06.2020 р

Таким чином, не можна вважати перерахування грошових коштів безпідставним, відсутність у ліквідатора Договору № 2206-Ф від 22.06.2020 р. не може свідчити про фіктивність угоди.

Відповідно до банківських виписок, які були надані ліквідатором ТОВ «Хлібекспорт 2010» перерахувало ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн. з призначенням платежу: поворотна безвідсоткова фінансова допомога згідно з договором № 1103-П від 11.03.20 р

Таким чином, не можна вважати перерахування грошових коштів безпідставним, відсутність у ліквідатора Договору 1103-П від 11.03.20 р не може свідчити про фіктивність угоди.

При тому, необхідно звернути увагу, що ОСОБА_2 повернув ТОВ «Хлібекспорт 2010» грошові кошти у розмірі 52030 грн. на розрахунковий рахунок Товариства, а решту безпосередньо ОСОБА_3 , а відтак обидві сторони Договору 1103-П від 11.03.20 р. його виконували ( ОСОБА_2 виконав), що також виключає його фіктивність.

Дії з укладення зазначених договорів були вчинені за чотири-п`ять років до відкриття провадження у справі про банкрутство та відповідно знаходяться поза періодом, за який відповідно до Методики здійснюється визначення ознак дій з доведення до банкрутства.

До того ж сам звіт за результатами проведеного аналізу фінансового стану банкрута та висновки щодо наявності ознак доведення до банкрутства викликають сумніви.

Так звіт був проведений Фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 . До звіту не надано документів на підтвердження кваліфікації ОСОБА_9 на проведення фінансового аналізу.

Крім іншого, як зазначається у звіті (арк. 5) аналіз проводиться за період з 2017 року по 3квартал 2020 року, оскільки документи за 2020-2022 роки відсутні.

Таким чином весь аналіз проведений всупереч Методичним рекомендаціям.

Як зазначає ФОП Ковалько Г.І. основними джерелами інформації для проведення поглибленого аналізу фінансового-господарського стану Товариства є:

- Форма №1-м «Фінансовий звіт субєкта малого підприємства, Баланс» станом на 31.12.2017 року, на 31.12.2018 року, на 31.12.2019 року та 9 місяців 2020 року;

- Форма №2-м «Звіт про фінансові результати» станом на 31.12.2017 року, на 31.12.2018 року , на 31.12.2019 року та 9 місяців 2020 року;

- Статут Товариства;

- Акти інвентаризації та інша інформація.

Таким чином, автор звіту прийшов до висновків про наявність в діях/бездіяльності учасників/керівників Товариства ознак доведення до банкрутства виключно на підставі фінансової звітності Товариства.

Більш того, викликає сумніви висновки встановлені зазначеним звітом щодо того, що ОСОБА_2 здійснив підписання завідомо невигідних для підприємства договорів, приймав нераціональні управлінські рішення, які негативно вплинули на виробничу, торгівельну та іншу статутну діяльності.

Щодо бездіяльності ОСОБА_2 щодо ненадання первинних документів і невиконання постанови господарського суду

30.10.2020 між фізичною особою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був підписаний Договір №1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібекспорт-2010».

Відповідно до вищезазначеного договору 30.10.2020 був складений акт №1 приймання-передачі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняв майно та документи Товариства: Таким чином, надати ліквідатору або суду документи Товариства не надається можливим.

До того ж, непередача колишнім керівником боржника ліквідатору документації не є свідченням доведення боржника до банкрутства.

Доводи ліквідатора щодо формальної «перереєстрації» ТОВ «Самсон Захід» на іншу особу ОСОБА_3 , який має ознаки підставної особи, чиї персональні дані використовуються для відчуження збиткових підприємств не доведені жодним доказом.

Позиція ОСОБА_1 (заперечення представника відповідача 2 вх№01-75/3670/24 від 27.05.2024)

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 10.12.2020у справі № 922/1067/17, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 19.08.2021 у справі № 25/62/09, від 15.02.2022 у справі №927/219/20, від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18.

Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно? не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів (зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постановах, зокрема, №910/21323/16 від 16.06.2020, № 927/219/20 від 15.02.2022).

Як вбачається з заяви про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника суб`єктом, який в період з 2016 по 2020 рік спричинив банкрутство є: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який з 01 квітня 2010 року до 26 грудня 2017 року був єдиним учасником Товариства і одночасно його Директором, який здійснював управління Товариством, управляв рахунками, був розпорядником майна Товариства, підписував та відправляв платежі, укладав абсолютно усі правочини Товариство, а також здійснював перерахування грошових коштів з банківських рахунків Товариства без достатніх на те правових підстав у вигляді фінансової допомоги на загальну суму щонайменше 94 035 119,58 грн, а також всупереч вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду про витребування документів не передав ліквідатору жодної бухгалтерської та іншої документації Товариства, що відповідно до актуальної практики Верховного Суду є доказом доведення до банкрутства і підставою для притягнення субсидіарної відповідальності.

Згідно Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №3105/5 від 10.09.2020 року аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Аналіз) проводиться згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 року № 14 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до п. 2.1. Методичних рекомендацій оцінка змін фінансового стану підприємства здійснюється за попередні три календарні роки для формування загального уявлення та загальних тенденцій його розвитку. За результатами аналізу показників складається висновок про спрямованість змін та на стан платоспроможності підприємства.

Згідно з п.3.2. Методичних рекомендацій визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Враховуючи викладене та положення Методики визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі, а відповідно початком такого періоду є 23.05.2020 року.

Дії з укладення зазначених договорів були вчинені за чотири-п`ять років до відкриття провадження у справі про банкрутство та відповідно знаходяться поза періодом, за який відповідно до Методики здійснюється визначення ознак дій з доведення до банкрутства.

Крім того, ОСОБА_1 був учасником та Директором Товариства ще у період з 01 квітня 2010 року по 26 грудня 2017 року, тому у нього фізично не може бути будь-якої бухгалтерської та іншої документації Товариства.

Само по собі укладання Товариством договорів фінансової допомоги у період коли засновником та директором був ОСОБА_1 не свідчить про доведеність Товариства до банкрутства. Укладання вказаних договорів не призвело до доведеності боржника у справі про банкрутство до стану неплатоспроможності, що виключає вину ОСОБА_1

Підписання договорів фінансової допомоги, не є зловживанням суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам та не призвело до відсутності майнових активів у боржника, неповернення грошових коштів Товариству за договорами фінансової допомоги, є ризиками підприємницької/господарської діяльності.

Верховний суд у постанові від 02.08.2022 №908/314/18 зазначив, що необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

Необхідно наголосити, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки відсутня протиправна поведінка, настання шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою та вина ОСОБА_1 у банкрутстві Товариства.

Представник відповідача 1 повідомляє суд, що з метою доведеності перед судом відсутності вини ОСОБА_1 у доведеності Товариства до банкрутства, ОСОБА_1 має намір замовити проведення економічної експертизи.

Адвоката Семенюти О. А. просить суд у задоволенні заяви про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника на ОСОБА_1 відмовити.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої ліквідатором заяви з огляду на таке:

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі - КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі - КУзПБ).

Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Отже одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора або кредитора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів; суб`єктами правопорушення є особи визначені частиною другою статті 61 КУзПБ; суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.

До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (див. висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності. Тобто до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження;- використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо.

Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Тлумачення частини другої статті 61 КУзПБ свідчить про відсутність заборони для покладення субсидіарної відповідальності на суб`єктів відповідальності, якщо на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство їх повноваження припинились.

Час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17).

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав.

Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржниката його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.06.2023 по справі № 910/17743/18.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні ЄСПЛ від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Ліквідатором на підтвердження обставин, викладених у заяві, долучено витяг з реєстру юридичних осіб станом на 28.10.2018, витяг з реєстру юридичних осіб станом на 01.11.2018, витяг з реєстру юридичних осіб станом на 19.06.2023, інформацію з реєстру боржників, інформацію з реєстру виконавчих проваджень та звіт про прибуток ТОВ «СІЕНТО» за 2017 рік.

Дослідивши вказані документи, а також обставини, викладені у поданій заяві, суд зазначає, що ліквідатором не обґрунтовано належними доказами наявності підстав для притягнення до субсидіарної відповідальності колишніх керівників-засновників боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Питання розгляду господарським судом заяви про застосування субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства відбувається виключно у ліквідаційній процедурі. Це обумовлено тим, що пред`явити вимогу до засновників (учасників, акціонерів), керівника боржника можна лише після вчинення ліквідатором всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та реалізацію активів боржника. Якщо в результаті реалізації таких активів грошових коштів недостатньо для задоволення у повному обсязі вимог кредиторів, то у ліквідатора, за наявності обставин доведення до банкрутства боржника, виникає право на пред`явлення субсидіарної вимоги до осіб винних у такому доведенні до банкрутства.

Ініціюючим кредитором у справі є фізична особа ОСОБА_4 . Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2022 №159/4205/21 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» на користь ОСОБА_4 66 701 048 грн. 47 коп. (шістдесят шість мільйонів сімсот одну тисячу сорок вісім) гривень 47 копійок, з яких:

- 55 109 968 (п`ятдесят п`ять мільйонів сто дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 35 копійок заборгованості за Договором №15-03-Ф про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 15.03.2016, укладеного між ТОВ «Вектор Ойл Трейд» (ЄРДПОУ 30542756) та ТОВ «Хлібекспорт 2010» (код ЄРДПОУ 36920426);

- 3 205 125 (три мільйона двісті п`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень заборгованість з повернення авансового платежу за Договором поставки №23-12 від 23.12.2019, укладеного між ТОВ «Вектор Ойл Трейд» (ЄРДПОУ 30542756) та ТОВ «Хлібекспорт 2010» (код ЄРДПОУ 36920426);

- 2 158 620 (два мільйона сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять) гривень заборгованість за Договором №02/03/П про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 02.03.2020, укладеного між ТОВ «Вектор Ойл Трейд» (ЄРДПОУ 30542756) та ТОВ «Хлібекспорт 2010» (код ЄРДПОУ 36920426);

- 6 227 335 (шість мільйонів двісті двадцять сім тисяч триста тридцять п`ять) гривень 12 копійок заборгованість за Договором №5/2020 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 04.05.2020 року, укладеного між ТОВ «Селищанське» (ЄРДПОУ 03734760) та ТОВ «Хлібекспорт 2010» (код ЄРДПОУ 36920426).

Кредитором банкрута також є ГУ ДПС у Волинській області на суму на суму 4 952 021 грн. 27 коп. та 5 368 грн. 00 коп. судового збору, які обґрунтовані Актом Головного управління ДПС у Волинській області від 11.08.2023 №12452/07-06/36920426 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» », яким встановлено порушення, серед іншого:

1. заниження податку на прибуток всього в сумі 4 803 079 грн. 86 коп. в т.ч. за 2019 рік в сумі 3 498 403 грн. 86 коп., за 9 місяців 2020 року в сумі 1 304 676 грн. 00 коп.;

2. заниження податкових зобов`язань на загальну суму 150 735 грн. 00 коп. в т.ч. за жовтень 2019 року на загальну суму 89 435 грн. 00 коп., за жовтень 2020 року на загальну суму 61 300 грн. 00 коп.

ГУ ДПС у Волинській області виписано податкове повідомлення-рішення від 29.08.2023 №6 на суму 150 735 грн. 00 коп. податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та податкове повідомлення-рішення від 29.08.2023 №6 на суму 4 803 080 грн. 00 коп. податку на прибуток підприємств.

Податкові повідомлення-рішення від 29.08.2023 надіслані та отримані ліквідатором банкрута.

Постановою Господарського суду Волинської області від 23.05.2023 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська область, ), ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Карасюка О. В.

Суд дійшов висновку, що ліквідатором не вчинено всієї повноти дій, спрямованої на виявлення та реалізацію активів боржника, що виключає можливість задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на керівників боржника.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 21.12.2023 заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» Карасюка О. В. до Фізичної особи ОСОБА_10 від 18.08.2023 №02-01/31-206 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24.06.2020 №7466/20/019109 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24 червня 2020 року №7466/20/019109, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ф.А.Р.Т» (продавець), що діяв на підставі укладеного з власником транспортного засобу Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ-2010» (колишня назва ТОВ «Самсон Захід» код за , місцезнаходження: 45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135) договору комісії від 24.06.2020 та ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ). Зобов`язано ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ) повернути ТОВ «Самсон Захід» (код за , місцезнаходження: 45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135) легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_12 , VIN-код НОМЕР_13 , колір чорний, тип палива «D» дизель, об`єм двигуна 2993 см.куб., тип кузова універсал-В. Стягнуто з ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ) на користь ТОВ «Самсон Захід» код за , місцезнаходження: 45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135) 5 368 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 рішення Господарського суду Волинської області від 21.12.23 у справі № 903/86/23 (903/884/23) залишено без змін.

Ухвалою ВС у складі КГС від 22.04.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_10 , яка подана на рішення Господарського суду Волинської області від 21.12.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 у справі №903/86/23 (903/884/23), призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_10 у справі №903/86/23 (903/884/23) на 05.06.2024.

Ліквідатор банкрута в судовому засіданні 28.05.2024 повідомив, що автомобіль в якості ліквідаційної маси банкрута не реалізовувався, а справа знаходиться на стадії касаційного перегляду.

В заяві про покладення субсидіарної відповідальності ліквідатор банкрута повідомляє, що 22.03.2024 відбувся аукціон з продажу сформованого ліквідатором лоту право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» до ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 на загальну суму 347 553, 81 грн., за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024.

Згідно з долученим до заяви Актом про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024 (Т. 6, а. с. 237) право вимоги ТОВ «Самсон Захід» до ОСОБА_13 на загальну суму 347 553 грн. 81 коп. продано ТОВ «НІКО-ТАЙМС» за ціною 1 039 грн. 82 коп.

При цьому, судом встановлено, що ліквідатор банкрута не звертався до суду із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з фізичної особи ОСОБА_13 , а продаж права вимоги до фізичної особи на суму 347 553 грн. 81 коп. здійснено за ціною 1 039 грн. 82 коп., що і стало ліквідаційною масою банкрута,

Ліквідатор банкрута Карасюк О. В. подавав до суду в порядку ч. 1 ст. 61 КУзПБ заяву від 11.10.2023 №02-01/31-234 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25 403 547 грн. 14 коп.

Ухвалою суду від 19.10.2023 в клопотанні ліквідатора ТОВ «Самсон Захід» Карасюка О. В. про відстрочку сплату судового збору за подання заяви від 11.10.2023 №02-01/31-234 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25 403 547 грн. 14 коп. до ухвалення судового рішення відмовлено, заяву ліквідатора ТОВ «Самсон Захід» залишено без руху, заявнику протягом 7 календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки заяви та подати суду докази сплати судового збору в сумі 381 053 грн. 21 коп.

Ухвалою суду від 17.11.2023 заяву ліквідатора ТОВ «Самсон Захід» Карасюка О. В. від 11.10.2023 №02-01/31-234 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» про стягнення дебіторської заборгованості в сумі 25 403 547 грн. 14 коп. в межах справи №903/86/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» повернуто заявнику.

На засіданні комітету кредиторів Товариства від 23.10.2023 виключено з ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» виявлену дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ) в сумі 25 403 547,14 грн у зв`язку з неможливістю реалізації такого активу боржника (Т. 6, а. с. 229-230).

На засіданні комітету кредиторів ліквідатор зазначив про відсутність первинних документів та рішення суду для продажу дебіторської заборгованості, а судовий збір є надміру великим.

Судом встановлено, що ТОВ «ХЛІБЕКСПОРТ» (код за ) не ліквідовано та не перебуває в процедурі припинення.

22.03.2024 відбувся аукціон з продажу права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «САМСОН ЗАХІД» до ОСОБА_2 на загальну суму 22 970, 21 грн., за результатами проведення якого визначено переможця, з яким підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 29.03.2024.

Згідно з Актом від 29.03.2024 вартість продажу лота 826 грн. (Т. 6, а. с. 239-240).

Обставини неможливості стягнення з ОСОБА_2 боргу в загальній сумі 22 970, 21 грн. для наповнення ліквідаційної маси банкрута на відповідну суму, що більше ніж у 20 разів перевищує вартість продажу права вимоги, ліквідатором не обґрунтовано.

Щодо звернення до органів виконавчої служби чи приватного виконавця з метою примусового виконання наказу ліквідатор інформацію не зазначив.

При цьому, судом встановлено, що за результатами проведення виконавчих дій, спрямованих на забезпечення примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 21.11.2023 у справі № 903/86/23 (903/808/23)-1 з ТОВ «Коростень Агроінвест» було стягнуто грошові кошти у розмірі 100 684,00 грн, що були спрямовані на погашення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.06.2023 у справі № 903/86/23 клопотання ліквідатора про оголошення в розшук транспортних засобів, що зареєстровані за ТОВ «Самсон Захід» задоволено; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, код за ) оголосити в розшук, у тому числі з включенням до інформаційної підсистеми «Гарпун», інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортні засоби: вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1985, номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код: НОМЕР_6 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1990, номер знак НОМЕР_7 ,22 VIN-код: НОМЕР_8 ; вантажний автомобіль, марка ГАЗ-САЗ, модель 3507, рік випуску 1987, номерний знак НОМЕР_9 , VIN-код: НОМЕР_10 .

На засіданні комітету кредиторів 15.12.2023 згідно з Протоколом від 15.12.2023 (Т. 7, а. с. 12-16) зазначені транспортні засоби виключені з ліквідаційної маси.

За конкретних обставин справи виключення з ліквідаційної маси автомобілів, які пів року перебувають у розшуку, права вимоги до третіх осіб, а також реалізація дебіторської заборгованості без звернення до суду про стягнення відповідних коштів (фізична особа ОСОБА_7 ) та обґрунтування таким чином ліквідатором відсутності будь-яких активів товариства-банкрута не відповідає принципу вчинення усієї повноти дій у процедурі банкрутства.

Ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі подає заяву про покладення субсидіарної відповідальності не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі за недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

При цьому розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою (абзац перший частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство).

Аналогічна правова позиція щодо субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника викладена, зокрема, у постановах КГС ВС від 09.10.2019 у справі №910/21232/16 та від 12.02.2020 у справі N 922/2391/16.

Ліквідатор, подає заяву про покладення субсидіарної відповідальності не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута (Постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 906/904/16).

Окрім виключення з ліквідаційної маси за рішенням комітету кредиторів (єдиний кредитор у справі з правом вирішального голосу є ініціюючий кредитор) активів банкрута, нереалізованим залишається автомобіль, який рішенням суду від 21.12.2023 зобов`язано ОСОБА_12 повернути ТОВ «Самсон Захід» (легковий автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER SPORT, 2016 р.в., державний номер НОМЕР_12 , VIN-код НОМЕР_13 , колір чорний, тип палива «D» дизель, об`єм двигуна 2993 см.куб., тип кузова універсал-В.)

Щодо покладення субсидіарної відповідальності на трьох фізичних осіб, які у різний період були керівниками товариства суд зазначає, що час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

Зокрема, ОСОБА_1 був керівником і єдиним учасником товариства до 26.12.2017. Відтак, надання безповоротної фінансової допомоги в період до 26.12.2017 та часткове повернення контрагентами коштів не може переконливо свідчити про наявність причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності.

Суд також зазначає, що звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, складений відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутств, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14, не становить безумовний доказ доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування.

Обґрунтування покладення субсидіарної відповідальності на відповідача 1 та на відповідача 2 фактично зводиться до фактів наданням товариством безповоротних фінансових допомог та ненадання арбітражному керуючому фінансових та бухгалтерських документів в процедурі банкрутства, проте суду не надано для аналізу інформації про господарську діяльність товариства, отримання фінансової допомоги самим товариством-банкрутом за відповідні періоди, що могло би бути обґрунтуванням об`єктивної сторони такого правопорушення як доведення до банкрутства в розумінні ст. 61 КУзПБ. При цьому, суд не залишає поза увагою, що основна заборгованість ініціюючого кредитора в сумі близько 65 млн. гривень є також заборгованістю по поворотній безвідсотковій фінансовій допомозі.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» арбітражному керуючому Карасюку О. В. у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Керуючись ст.ст. 59, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» арбітражному керуючому Карасюку О. В. №02-01/31-348 від 22.04.2024 про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсон Захід» у зв`язку з доведенням до банкрутства на керівників та засновників (учасників) боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2024

Суддя М. С. Шум