ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.06.2024р. Справа № 904/4619/21

За поданням: Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти у справі

За позовом: Фізичної особи - підприємця Темченко Тетяни Борисівни, м. Кривий Ріг

До: Фізичної особи - підприємця Скороходова Антона Олександровича, м. Дніпро

Про: стягнення 1 410 765, 86 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

ФОП Темченко Т.Б. (позивач) звернулася до суду з позовом до ФОП Схороходова А.О. (відповідач) про стягнення 1 410 765, 86 грн. заборгованості, що виникла внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №223 від 17.04.2019р. (укладеним між сторонами).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.21р. позов задоволено, стягнуто з ФОП Скороходова А.О. на користь ФОП Темченко Т.Б.: 1 410 765,86грн. заборгованості за договором; 21 161,49грн. витрат на сплату судового збору та 5 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

12.08.21р. на виконання рішення суду видано наказ.

Ухвалою суду від 07.09.23р. повернуто без розгляду подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти на підставі ст.170 ГПК України не додано доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з описом вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Ухвалою суду від 21.11.23р. повернуто без розгляду подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти.

31.05.24р. на адресу суду від Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти.

Подання мотивоване тим, що на виконанні Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадженія № 66663023 з виконання наказу №904/4619/21 виданого 12.08.21р. госнодаським судом Дніпропетровської області про стягнення з відповідача - ФОП Скороходова Антона Олександровича на користь позивача ФОП Темченко Тетяни Борисівни 1 410 765, 86 грн. заборгованості за договором; 21 161, 49 грн. витрат на сплату судового збору та 5000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Державним виконавчем з метою встановлення майнового стану боржника направлено запити до органів, що здійснюють реєстрацію/перереєстрацію прав власності на майно, на яке згідно вимог чинного законодавства можливо звернути стягнення. Прав власності не виявлено.

З метою своєчасного виконання вимог виконавчого документу виконавцем здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому документ: м. Дніпро, вул. Переможців, буд.20 та з?ясовано зі слів боржника, що він за даною адресою зареєстрований, однак фактично не проживає. Окрім того, боржнику надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №66663023 від 01.09.21р. за вих.№30984 та виклик державного виконавця від 01.03.23р. за вих.№55967. Боржнику повідомлено про відповідальністі, за невиконання рішення суду.

Розглянувши вказане подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 20.09.18р. у справі № 545/3611/17-ц, суд зазначає про відсутність підстав приймати таке до провадження у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У ст. 124 КУ закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 КУ, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У пункті 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (заява N 18357/91) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. … Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

У ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За загальним правилом, усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах вирішуються відповідно до вимог Розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство містить певні особливості, за яких уможливлюється вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, ухвалених у господарських та адміністративних справах саме у порядку цивільного судочинства.

Така логіка законодавця пов`язана з тим, що вказані виконавчі дії виходять за межу публічно-правових правовідносин чи господарських правовідносин, і стосуються виключно цивільних прав фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Велика палата Верховного Суду, аналізуючи норми розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» Цивільного процесуального кодексу України, зазначає, що за правилами ЦПК України, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень інших органів чи судів інших юрисдикцій, якщо спеціальним законом не врегульовано певної процедури здійснення окремих виконавчих дій, зокрема, надання дозволу на примусове проникнення до приміщення, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказані норми встановлюють особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається не судом, який видав виконавчий документ, а судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи.

Суд звертає увагу на те, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах визначені у розділі V Господарського процесуального кодексу України, яким фактично передбачені повноваження господарського суду на стадії виконання судових рішень. До таких повноважень, зокрема, віднесено:

- вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (ст. 329 ГПК України);

- відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу виконання та порядку виконання судового рішення (ст. 331 ГПК України);

- звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку (ст. 336 ГПК України);

- тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 337 ГПК України).

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Господарський процесуальний кодекс України не містять норм, які б регулювали можливість звернення державного виконавця чи приватного виконавця до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відтак, враховуючи відсутність норм, які б регламентували порядок розгляду господарськими судами подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, оскільки таке підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду подання від 24.05.24р. Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання - 05.06.24р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васильєв О.Ю.