ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"15" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2266/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д)

до відповідача: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення 290898,52 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: Сергій Бреславець

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 290898,52 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору кредиту № б/н від 07.02.2022.

Ухвалою від 20.06.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволено у повному обсязі.

29.02.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно з якою відповідач просить суд здійснити перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 у справі №916/2266/23, скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у задоволенні вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.03.2024 заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 у справі №916/2266/23 прийнято до розгляду та відкрито провадження по заяві; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; призначено розгляд заяви в засіданні суду на 04.04.2024.

У зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги судове засідання, призначене на 04.04.2024, не відбулося.

Ухвалою суду від 04.04.2024 призначено судове засідання у справі на 17.04.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Cулімовської М.Б. у відпустці (за сімейними обставинами) судове засідання, призначене на 17.04.2024, не відбулося.

Ухвалою від 25.04.2024, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, постановлено здійснити розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 у справі №916/2266/23 поза межами строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, впродовж розумного строку та призначено судове засідання у справі на 15.05.2024.

14.05.2024 позивачем подано пояснення по суті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання з`явились представник позивача та відповідач.

В судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача та поновлено строк на подання пояснення.

Відповідач підтримав заяву та просить її задовольнити, скасувати рішення у справі №916/2266/23.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 зазначив, що про наявність рішення суду у цій справі та наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи, йому стало відомо 31.01.2024 з банківської виписки позивача, що була надана на вимогу відповідача.

Із заключної виписки АТ КБ "Приватбанк" від 31.01.2024 за період з 07.02.2022 по 30.09.2023 по рахунку НОМЕР_2 вбачається, що позивач нарахував відсотки, не передбачені Заявою про приєднання від 07.02.2022. Також, згідно вказаної виписки, 09.02.2023 позивач здійснив списання суми 39633,33 грн. за призначенням "повернення зайво нарахованих відсотків за договором б/н від 07.02.2022", яка до розрахункового рахунку відповідача не надходила, просто зникла.

При цьому, сума 901,48 грн. за 09.02.2023 за призначенням "повернення зайво сплачених відсотків за договором б/н від 07.02.2022" вказана позивачем у виписці, долученій до позову.

Заявник стверджує, що позивачем умисно не наведені вказані обставини у позові, не долучено до матеріалів справи виписку по рахунку НОМЕР_2 , не врахована списана сума в розмірі 39633,33 грн. Банківські виписки, долучені до позову, як докази, не містять всіх банківських проводок за 09.02.2023, хоча виписки сформовані станом на 27.04.2023.

На переконання заявника, такі дії банку мають ознаки фальсифікації доказів у справі №916/2266/23 та умисного введення суду в оману щодо фактичних обставин справи.

Також відповідач зазначає, що кредитні кошти використовувались для підприємницької діяльності, але внаслідок військового вторгнення на територію України 17.03.2022 невстановлені військові, знаходячись на АЗС ФОП Бреславець С.О. у смт.Високопілля Херсонської області, відкрито викрали товарно-матеріальні цінності та паливно-мастильні матеріали, що призвело до матеріальних збитків та припинення останнім підприємницької діяльності. Вищенаведене, на думку відповідача, доводить наявність форс-мажорних обставин щодо причин невиконання кредитних зобов`язань.

Крім того, відповідач наполягає, що при ухваленні рішення у цій справі він був позбавлений своїх процесуальних прав як сторона справи, та позбавлений можливості надати свої пояснення/заперечення/доводи щодо заявлених позивачем вимог.

Представник позивача заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач надав до суду відповідні пояснення щодо підстав нарахування та списання суми 39633,33 грн. та 901,48 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами надано виписку по рахунку UA1112738 (міжнародний фомат), у банку ця виписка іменована як "виписка по рахунку 2738". За випискою по рахунку класу 2068** банк веде облік (нарахування та погашення) процентів, нарахованих на прострочене тіло кредиту.

Так, з 01.07.2022 року банк почав обліковувати частину тіла кредиту відповідача як прострочену (спочатку це було 75000 грн., а на момент звернення до суду - 274098,52 грн.). Такий облік був зумовлений тим, що з березня 2022 року відповідач припинив погашати заборгованість по кредиту в обумовленому обсязі та строках, встановлених у графіку погашення (додаток 1 до Кредитного договору).

За умовами п.1.4 Кредитного договору сторони домовилися про розмір поточних процентів, а у п.1.5 - про розмір процентів на прострочену заборгованість - у розмірі 4% на місяць (відповідно, це 48% річних). Так як з 01.07.2022 року відповідач допустив прострочення платежу по тілу кредиту у розмірі 75000,00 грн., банк почав нараховувати на цю суму 48% річних (виходячи з 360 днів у році - п. 3.2.2.10.1). Тобто, за кожен день прострочення такого зобов`язання банк нараховував 100 грн. підвищеної процентної ставки: 75000 *48%/360=100 (грн). З 08.07.2022 року сума простроченого тіла вже склала 100000 грн., банк почав нараховувати на цю суму 48% річних (виходячи з 360 днів у році - п. 3.2.2.10.1). Тобто, за кожен день прострочення такого зобов`язання банк нараховував 133,33 грн. підвищеної процентної ставки: 100000*48%/360=133,33 грн. І за таким алгоритмом аж до 09.02.2023 року. Загалом банк нарахував 40534,81 грн. підвищених процентів на прострочене тіло кредиту. Однак, враховуючи вимоги законодавства воєнного стану, перед поданням позову банк списав усі нараховані підвищені проценти та обнулив заборгованість відповідача за такими процентами, до суду їх не пред`являв, обмежившись лише процентами у вигляді щомісячної комісії, про які сторони дійшли згоди у п.1.4 Кредитного договору.

Із наданої відповідачем і банком виписки по рахунку 2738 вбачається вся історія нарахування підвищених процентів і останньою графою є їх списання, іменована ця проводка як "повернення зайво нарахованих відсотків". Однак, за час до подання позову відповідачем було здійснено часткове погашення по кредиту, що відобразилося у розрахунку заборгованості та у виписках 3767, 3767, 0163, які було додано до позову. Сума 901,48 грн. 09.02.2023 року була віднесена банком на погашення тіла кредиту, так як від нарахування підвищених процентів банк відмовився. Таке погашення відобразилося в розрахунку заборгованості, датованому 09.02.2023 року, та у виписці 0163. Банк разом із позовом не надавав до суду виписку по рахунку 2738, оскільки не заявляв до стягнення суми нарахованих (а потім списаних) підвищених процентів. Вищенаведене спростовує доводи відповідача про виявлення нових обставин, які могли вплинути на ухвалення законного та обгрунтованого рішення.

Розглянувши заяву про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Що стосується тверджень відповідача про порушення господарським судом при розгляді даної справи приписів процесуального закону та позбавлення останнього можливості подати відповідні заперечення по суті спору, суд зазначає наступне.

Так, позивач АТ КБ "Приватбанк" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За приписами частин 6-8 статті 176 ГПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

02.06.2023 господарським судом було отримано відповідь №98215 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якої останній з 26.09.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

20.06.2023 ухвала про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на адресу, відомості щодо якої містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі.

20.07.2023 направлена відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі повернулась до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою.

Суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

За наведеного суд констатує, що судом було вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що він дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте наразі там не проживає.

Водночас, відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За наведеного суд констатує, що доводи відповідача відносно того, що суд порушив його процесуальні права та позбавив можливості надати відповідні заперечення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами врегульовано главою 3 розділу IV ГПК України.

Відповідно до статті 320 ГПК України, рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 910/5217/20, від 29.05.2023 у справі № 34/16, від 10.05.2023 у справі №910/24550/13, та є усталеним у судовій практиці, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 12.04.2024 у cправі № 918/192/22.

Звертаючись до категорії "істотності" Верховний Суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17).

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін; суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до положень статей 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та Європейської комісії з прав людини.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії від 28.10.99).

Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був та не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Днем встановлення нововиявлених обставин, про які йдеться в п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомими заявникові.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №910/20564/16, від 10.03.2020 у справі №921/96/18 та від 18.05.2020 у справі №904/8052/16.

Так предметом розгляду даної справи було стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором від 07.02.2022, а саме - 274098,52 грн. заборгованості за кредитом та 16800,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

За твердженням відповідача, подана ним до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заключна виписка АТ КБ "Приватбанк" від 31.01.2024 за період з 07.02.2022 по 30.09.2023 по рахунку НОМЕР_2 спростовує доводи банку, викладені у позовній заяві, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Водночас, суд зауважує, що відсотки в розмірі 39633,33 грн., про які йдеться у відповідній довідці банку, не були предметом судового розгляду у цій справі.

Крім того, як слідує з матеріалів справи та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, останні були списані банком перед зверненням до суду із даним позовом та не заявлялись до стягнення.

Так, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15 та підтримано у постанові від 07.03.2024 року у cправі №822/1736/18).

Підсумовуючи викладене, суд наголошує, що необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: 1) їх наявність на час розгляду справи; 2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність таких обставин для розгляду справи. За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення. У цьому висновку суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 03.04.2018 у справі №910/6052/16, від 07.08.2018 у справі №915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі №910/19793/14. Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а.

Таким чином, заявником не доведено виникнення процесуальних підстав для перегляду рішення Господарського суду Одеської області у цій справі за нововиявленими обставинами.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про недоведеність заявником належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин у контексті приписів п.1 ч.2 ст.320 ГПК України, з урахуванням чого підстави для перегляду рішення Господарського суду Одеської області за нововиявленими обставинами відсутні.

За змістом ч.3 ст.325 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 у справі 916/2266/23, судовий збір відповідно до вимог ст.129 ГПК України покладається на заявника.

Керуючись ст. ст.234, 235, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 у справі №916/2266/23 відмовити.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 у справі №916/2266/23 залишити в силі.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 15.05.2024 та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст.ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 31.05.2024.