ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Справа №902/1348/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Гудак А.В.

суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблевик" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2024 (суддя Яремчук Ю.О., повний текст ухвали складено 01.04.2024)

за позовом Томашпільської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблевик"

про знесення самочинного будівництва

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.03.2024 призначено у справі №902/1348/23 земельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставлено наступні питання: в межах яких земельних ділянок, із зазначенням кадастрових номерів, розташовані споруди, а саме: навіси літ "в", "в1", "в2" та прибудова літ "В1" збудовані ТОВ "Меблевик", розташованих по вул. Заводській та по вул. Криворучка в смт. Томашпіль, Тульчинського району, Вінницькій області? Проведення судової експертизи доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідному інституту судових експертиз. Зупинено провадження у справі до отримання висновку судової експертизи.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги предмет позову та із врахуванням ст.99 ГПК України, суд дійшов висновку, що визначення в яких межах, яких земельних ділянок, із зазначенням кадастрових номерів, розташовані самовільно побудовані споруди потребує спеціальних знань та належить до основних завдань земельно-технічної експертизи, а тому задоволив відповідне клопотання позивача. Враховуючи п.6 ч.1 ст.229 ГПК України, суд зупинив провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.228 ГПК України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт, зокрема, зазначає, що суд на жодному із підготовчих судових засідань, до моменту вирішення питання щодо необхідності призначення у справі земельно-технічної експертизи не досліджував доводів сторін, письмових доказів, обставин справи, з огляду на що не встановлював наявність в матеріалах справи доказів розташування навісів літ. "в", "в1", "в2", як і доказів побудови, виникнення права власності.

Крім того, вважає, що суд не обґрунтував в оскаржуваній ухвалі, в чому полягає неможливість суду самостійно визначити в межах яких земельних ділянок, із зазначенням кадастрових номерів, розташовані споруди, оскільки звертає увагу, що в матеріалах справи наявні договори оренди земельних ділянок, витребувані інвентарні справи з КП "Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" та КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації".

У відповідності до ст.263 ГПК України позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що для оцінки фактичних обставин справи, а саме щодо чіткого визначення розташування навісу, який в технічному паспорті 2014 року позначено літерою "в" та прибудов та навісів в технічному паспорті 2014 року позначено літерами "в", "в1", "в2", недостатньо доказів наявних в матеріалах справи.

Звертає увагу, що в жодному з наявних у справі документів не встановлено точне та конкретне розташування спірних самовільно збудованих об`єктів відносно меж земельних ділянок, наданих в користування ТОВ "Меблевик" на праві оренди; не встановлено, яка саме площа прибудов виходить за межі, наданих в користування ТОВ "Меблевик" земельних ділянок, та не визначено, який саме самовільно збудований об`єкт або його частина розташований на земельних ділянках з кадастровим номером :01:002:1024 та кадастровим номером :01:002:1003 та на самовільно захопленій земельній ділянці, яка входить в прибережну захисну смугу.

Відтак, вважає, що ухвала про призначення у даній справі земельно-технічної експертизи винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи та в межах наданих суду повноважень, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення як безпідставну та необґрунтовану.

У судове засідання, призначене на 03.06.2024 року, сторони не забезпечили явку повноважних представників, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги (арк.мат.оск.125-128).

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст.202 ГПК України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення сторін у справі про день, час та місце розгляду справи, приймаючи до уваги, що правова позиція відповідача та позивача викладена в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу відповідно, і про її зміну сторони будь-яких заяв або клопотань не подавали, зважаючи на строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, визначений ч.2 ст.273 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали оскарження ухвали, наявні в них докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ч.1, 5 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стаття 73 ГПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Інститут судової експертизи у господарському процесуальному праві - це сукупність порівняно уособлених норм, що регламентують процесуальні дії й відносини під час призначення й проведення судової експертизи у господарському судочинстві.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

За змістом ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування та встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Доказова цінність висновків експерта залежить від його логічної форми. Значущість експерта полягає у тому, що у результаті проведення експертизи він надає суду нову інформацію, встановлює факти, відповідно до яких суд робить певні висновки.

Варто зауважити, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду. При цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Апеляційним судом встановлено, що предметом спору у даній справі є:

1) визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Вороновицької селищної ради Вінницького району, Вінницької області Сауляк Н.І. про державну реєстрацію права власності магазину, об`єкту нежитлової забудови, загальною площею 2402,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ "Меблевик" , індексний номер 46804672 від 11.05.2019 року;

2) скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 31492976 від 07.05.2019 року, який був вчинений державним реєстратором Вороновицької селищної ради Вінницького району. вінницької області Сауляк Н.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяження;

3) зобов`язання ТОВ "Меблевик" знести самочинне будівництво, а саме: навіс літ "в", розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:1024 площею 0,1823 га, за адресою: вул. Заводська, смт. Томашпіль, Тульчинського району Вінницької області та навіси літ. 2в1" та літ. 2в2" і прибудову літ "В1" на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:1003, загальною площею 0,2847 га, що знаходиться за адресою: вул. Криворучка, в смт.Томашпіль, Тульчинського району, Вінницької області.

Вирішуючи питання про знесення нерухомого майна, суди в кожному випадку з`ясовують, яку частину земельної ділянки займає споруджена будівля, її розмір і конфігурацію, яка частина будівлі підлягає знесенню. За необхідності з`ясування питань, що виникають при розгляді справи і потребують спеціальних знань, суд має право призначити експертизу. Невстановлення вказаних обставин унеможливлює виконання такого рішення.

Аналізуючи наявні в матеріалах оскарження договори оренди земельних ділянок, матеріали інвентарних справ КП "Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" та КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", апеляційний суд дійшов висновку про неможливість встановлення площі та розташування спірних об`єктів, які позивач вважає самовільно збудованими ТОВ "Меблевик", відносно меж земельних ділянок, наданих в користування відповідачу на праві оренди. Крім того, з наявних у справі доказів неможливо визначити який саме самовільно збудований об`єкт або його частина розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:1024, :01:002:1003 та на самовільно захопленій земельній ділянці, яка входить в прибережну захисну смугу.

Відтак, колегія суддів вважає, що для оцінки фактичних обставин справи та для прийняття законного, обґрунтованого рішення у матеріалах справи недостатньо доказів для визначення розташування навісу, який позивач вважає самочинним будівництвом та просить знести.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що для з`ясування в межах яких саме земельних ділянок, із зазначенням кадастрових номерів, розташовані споруди ( навіси літ "в", "в1", "в2" та прибудова літ "В1", які знаходяться по вул. Заводській та по вул. Криворучка в смт. Томашпіль, Тульчинського району, Вінницькій області) необхідні спеціальні знання без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з пунктом 1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та пунктом 6.1 Розділу ІІ Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є земельно-технічна експертиза.

Основними завданнями земельно-технічної експертизи, зокрема, є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

Таким чином, із врахуванням наведеного, а також для забезпечення об`єктивного, неупередженого і повного розгляду справи з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення за результатами розгляду спірних правовідносин, приймаючи до уваги предмет, підстави та обставини заявленого позову, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Вінницької області 27.03.2024 про призначення судової земельно-технічної експертизи є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування постановленої у справі ухвали.

У силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблевик" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2024 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2024 у справі №902/1348/23 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меблевик" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "07" червня 2024 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.