номер провадження справи 33/41/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27.05.2024 справа № 908/580/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., при секретарі судового засідання Федоровій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/580/24

за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛПРОМПРОЕКТ (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 117-Б, ідентифікаційний код 38416056)

про стягнення 99558,52 грн.

за участю представників:

від позивача Дорошенко К.В., виписка з ЄДР;

від відповідача Кокін А.Ж., довіреність №7 від 23.05.2024;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Запорізька міська рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛПРОМПРОЕКТ про стягнення заборгованості в розмірі 99558,52 грн. за договором оренди землі №00351 від 21.09.2015 за період з 01.01.2022 по 30.11.2023.

Позов заявлено на підставі норм п. 2 ч. 1 ст. 270, ст. 287, абз. 1 п. 288.1 ст. 288, ст. 289, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14, п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України, ст. ст. 83, 124, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 21, 24 Закону України Про оренду землі, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 283 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/41/24, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.04.2024 о 09 год. 30 хв.

Ухвалу суду доставлено до електронного кабінету позивача та відповідача 12.03.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 02.04.2024 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Відповідач не направив свого представника в судове засідання, не повідомив причин неявки, не подав відзиву на позов.

Представник позивача не заперечив проти відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02.04.2024 відкладено підготовче засідання на 30.04.2024 об 11 год. 30 хв.

Копію ухвали суду доставлено до електронного кабінету позивача та відповідача 02.04.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 30.04.2024 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Відповідач не направив свого представника в судове засідання, не повідомив причин неявки, не подав відзиву на позов.

Представник позивача заявив про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв чи клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.

Відповідач повідомлений про розгляд справи відповідно до вимог ч. 7 ст. 6 ГПК України шляхом доставляння ухвал суду від 12.03.2024 та 02.04.2024 до його електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відповідач відзив на позов не надав, свого представника в судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2024 о 10 год. 00 хв.

16.05.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивоване тим, що відповідач сплатив заборгованість з орендної плати за договором платіжним дорученням № 15 від 06.05.2024 на суму 165991,48 грн.

22.05.2024 від позивача надійшли пояснення, згідно яких позивач заперечив проти закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за період з 01.01.2022 по 30.11.2023, а відповідачем сплачена заборгованість за період з січня 2023 року по квітень 2024 року. Заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 відповідачем не сплачена та становить 53024,22 грн. Кошти, що були сплачені за період з січня 2024 року по квітень 2024 року, не є предметом позовних вимог, що були заявлені Запорізькою міською радою до відповідача.

23.05.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення про те, що відповідачем допущена помилка у зазначені початкового року звітного періоду, а саме: замість 2022 року зазначено 2023 рік, тому відповідач листом від 23.06.2024 повідомив про це позивача та просив вважати вірним наступне призначення платежу: « 101; орендна плата за землю за січень 2022 р. квітень 2024 р.». Відповідач відзначив, що такий спосіб виправлення помилки є законним, про що зазначено у постанові ВАС України від 13.11.2012 у справі К-20530/10.

В судовому засіданні 27.05.2024 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник відповідача оголосив клопотання закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Зауважив, що помилка в призначенні платежу відповідачем виправлена шляхом направлення позивачу листа про зміну призначення платежу.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі, оскільки в платіжному дорученні вказаний інший період оплати, ніж заявлено в позові, заборгованість за спірний період сплачена частково. Повідомив, що лист про зміну призначення платежу позивач отримав, кошти відповідачем сплачено в більшому розмірі, ніж пред`явлено до стягнення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ухвалив закрити провадження у справі, виходячи з такого.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 99558,52 грн. за договором оренди землі №00351 від 21.09.2015 за період з 01.01.2022 по 30.11.2023.

Після звернення позивачем до суду з позовом та відкриття провадження у справі відповідач сплатив основний борг повністю, що підтверджується платіжною інструкцією № 15 від 06.05.2024 на суму 165991,48 грн.

Щодо заперечень позивача про те, що відповідач сплатив за цим платіжним документом заборгованість не за весь спірний період суд зазначає, що листом вих. №7 від 23.05.2024 відповідач повідомив позивача про допущену помилку в призначенні платежу, згідно з яким просив вважати вірним наступне призначення платежу: « 101; орендна плата за землю за січень 2022 р. квітень 2024 р.». Позивач підвередив отримання даного листа відповідача.

Відповідно до п. 3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 за № 377/8976 (далі Інструкція), реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Згідно з пунктом 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку.

У свою чергу, після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної в реквізиті «Призначення платежу», вирішується між сторонами переказу без участі банку.

Таким чином, право визначати призначення платежу належить виключно платнику, у зв`язку з чим виправлення інформації, зазначеної в реквізиті «Призначення платежу» платіжного доручення, шляхом направлення на адресу одержувача коштів листа не суперечить вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Зазначений правовий висновок викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.11.2012 у справі К-20530/10.

Враховуючи зміну відповідачем призначення платежу, суд дійшов висновку, що за платіжною інструкцією №15 від 06.05.2024 відповідачем сплачена заборгованість за період з січня 2022 року по квітень 2014 року на суму 165991,48 грн. Сума платежу є більшою, ніж пред`явлено позивачем до стягнення. Отже, спірна заборгованість в розмірі 99558,52 грн. за період з 01.01.2022 по 30.11.2023 за цим платіжним документом сплачена, тому предмет спору в даній справі відсутній.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд ухвалив закрити провадження у справі № 908/580/24.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року визначено в розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовних вимог у даній справі про стягнення 99558,52 грн. складає 3028,00 грн.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн. платіжною інструкцією №176 від 20.02.2024.

За даними бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» наявне підтвердження про зарахування судового збору в сумі 3028,00 грн., сплаченого вказаною платіжною інструкцією, до Державного бюджету України.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи викладене, позивач має право на повернення з Державного бюджету України сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн. в разі звернення до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 908/580/24.

Повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3028,00 грн. ухвалою суду в разі звернення до суду з відповідним клопотанням.

Ухвала суду набрала законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду. Ухвалу підписано 03.06.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко