ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. Справа№ 910/15898/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гриценко В.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Електропівденьмонтаж

про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 910/15898/23 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Електропівденьмонтаж

до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом

про стягнення 10 461 679 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Корпорація Електропівденьмонтаж звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про стягнення 10 461 679,06 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" заборгованість в розмірі 7 494 874 грн 58 коп., 3 % річних в розмірі 475 124 грн 12 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 491 680 грн 36 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 156 925 грн 19 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 у справі №910/15898/23 в частині стягнення 3 % річних в розмірі 475 124 грн 12 коп., інфляційних втрати в розмірі 2 491 680 грн 36 коп. та в цій частині ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" про ухвалення додаткового рішення.

Стягнуто з Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" витрати на правничу допомогу у розмірі 164 616 грн 79 коп.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №910/15898/23 та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 залишено без змін.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на додаткове рішення від 04.03.2024 задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" витрати на правничу допомогу у розмірі 78 000,00 грн.

В решті вимог заяви відмовлено.

До Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Електропівденьмонтаж надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому заявник просить постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача 148 616,79 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 20.05.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Електропівденьмонтаж» про розподіл судових витрат у справі №910/15898/23 призначено на 04.06.2024.

21.05.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткової постанови.

У судове засідання 04.06.2024 з`явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Колегія суддів, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Електропівденьмонтаж» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/15898/23, дійшла до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідну заяву про розподіл судових витрат разом із доказами позивач подав через систему «Електронний суд» 16.05.2024, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

На обґрунтування заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 01.09.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" та Адвокатом Глухеньким Сергієм Олександровичем, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, не визнаних його прав та законних інтересів.

Згідно п. 4.3. договору вартість правової допомоги адвоката за даним договором становить 4 000,00 грн за одну годину роботи та сплачується клієнтом протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Відповідно до п. 4.5. договору за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги та її вартість.

Згідно п. 4.7. договору за результатами розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді за позовом клієнта до ДП НАЕК «Енергоатом» про стягнення заборгованості, а саме у разі задоволення позову клієнт додатково сплачує адвокату «Гонорар успіху» у розмірі 1 % від ціни позову протягом 10 днів з дня виставлення відповідного рахунку.

Позивачем долучено до матеріалів справи акт виконаних робіт (послуг з надання правової допомоги) за договором від 15.05.2024 на суму 44 000,00 грн, в якому передбачено перелік та вартість наданих правничих послуг:

1. Співставлення обставин, встановлених у додатковому рішенні із посиланням відповідача в апеляційній скарзі та підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення 300 хв, гонорар 20 000 грн.;

2. Співставлення обставин, встановлених у судовому рішенні із посиланням відповідача в апеляційній скарзі та підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення 300 хв, гонорар 20 000 грн.;

3. Участь в судових засіданнях (проїзд до суду, виступи у засіданнях) 60 хв, гонорар 4 000,00 грн.

Також в матеріалах справи міститься рахунок-фактура № 2 від 15.05.2024 на загальну суму 148 616,79 грн, з яких 44 000,00 грн. послуги з надання правової допомоги згідно договору; 104 616,79 грн. «гонорар успіху» у відповідності до п. 4.7. договору.

Доводи відповідача щодо відсутності доказів оплати наданих послуг колегія суддів відхиляє, оскільки за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 20.12.2019 у справі № 903/125/19.

Стосовно доводів відповідача, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною та не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності її розміру колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, оцінивши наведені в акті виконаних робіт від 15.05.2024 послуги, встановила, що заявлений до стягнення з відповідача розмір гонорару у сумі 20 000,00 грн за аналіз (співставлення обставин) апеляційної скарги на додаткове рішення та 20 000,00 грн за аналіз (співставлення обставин) апеляційної скарги на основне рішення і підготовка відзивів на них не відповідає критеріям обґрунтованості, співмірності та пропорційності розміру витрат на професійну правничу допомогу та кількості часу, необхідного на аналіз відповідних документів.

А тому, з огляду на встановлений договором погодинний гонорар адвоката, колегія суддів дійшла до висновку, що обґрунтованим та співмірним розміром гонорару за аналіз (співставлення обставин) апеляційної скарги на додаткове рішення і підготовку відзиву на нього складає 4 000,00 грн (в розрахунку 60 хв на виконання даного виду послуг) та за аналіз (співставлення обставин) апеляційної скарги на рішення суду і підготовку відзиву на нього складає 8 000,00 грн (в розрахунку 120 хв на виконання даного виду послуг).

А тому, з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що гонорар у розмірі 16 000,00 грн за надані послуги, які були вказані в акті виконаних робіт від 15.05.2024, відповідає критеріям обґрунтованості, співмірності та пропорційності, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у суді апеляційної інстанції, в зазначеній сумі підлягають стягненню з відповідача.

Щодо заявленого до стягнення «гонорару успіху» у розмірі 104 616,79 грн, колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, згідно якої з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

У рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" на суму 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Тому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність та неминучість.

Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 та додатковій постанові від 12.09.2019 у справі № 9901/350/18, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху», у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Водночас, заявлений до стягнення розмір «гонорару успіху» є неспіврозмірним із виконаною позивачем роботою у суді апеляційної інстанції, з огляду на специфіку спору та подані сторонами докази. Крім того, позивачем не доведено саме необхідності розміру заявленого «гонорару успіху» при представництві інтересів позивача адвокатом у суді апеляційної інстанції, з огляду на вже заявлені фактичні витрати на здійснену правничу допомогу.

А тому, враховуючи категорію справи, яка є нескладною, з огляду на сталу судову практику у таких правовідносинах, з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги відповідача в частині додаткового рішення, колегія суддів вважає, що заявлені до стягнення з відповідача 104 616,79 грн додаткових витрат «гонорару успіху» не відповідають критерію розумності, адже такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозміріні із виконаною роботою в суді апеляційної інстанції, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 27.09.2022 у справі № 910/3547/21, від 08.03.2023 у справі № 873/52/22.

А тому, колегія суддів дійшла до висновку, що співмірним розміром «гонорару успіху» є 20 000,00 грн, який відповідає принципам пропорційності до предмету спору та є справедливим щодо сторін спору.

З цих підстав колегія суддів, керуючись вимогами щодо співмірності, обґрунтованості, розумності, справедливості та пропорційності, дійшла до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36 000,00 грн понесених позивачем у суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу (з яких: 16 000,00 грн. - правнича допомога; 20 000,00 грн. - «гонорар успіху»).

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Електропівденьмонтаж про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" (03037, місто Київ, вулиця Максима Кривоноса, будинок 19А, ідентифікаційний код 39440289) 36 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

3. В решті вимог заяви відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Повний текст додаткової постанови складено 10.06.2024

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко