ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Справа № 915/1738/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., при секретарі судового засідання Сулеймановій С. М.,

за участю:

представника позивача: - Бескровної І. І.,

представника відповідача: - Панченка С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури (, 54006, м. Миколаїв, вул. Бузький бульвар, 15)

в інтересах держави в особі Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Костянтинівка, вул. Гагаріна, 29)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Миколаївська обласна державна (військова) адміністрація (, 54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 22)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» (, 54048, м. Миколаїв, вул. Прирічкова, 15)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області (, 54036, м. Миколаїв, вул. Одеське шосе, 18 А)

2. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про скасування державної реєстрації земельних ділянок, скасування права власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок.

В С Т А Н О В И В:

15.11.2023 заступником керівника Миколаївської окружної прокуратури (далі-прокурор) в інтересах держави в особі Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» з наступними вимогами:

1. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0054 площею 0,4674 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

2. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0055 площею 0,5410 га для будівництва готельного комплексу, розташовану в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

3. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0056 площею 1,0550 га для ведення фермерського господарства, розташовану в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0054 (номер запису про право власності 37855859 від 17.08.2020);

5. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0055 (номер запису про право власності 37903082 від 20.08.2020);

6. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0056 (номер запису про право власності 37863839 від 17.08.2020);

7. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку загальною площею 0,8447 га (кадастровий номер :02:000:0743) для іншого комерційного призначення в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області з наступними координатами: № 1 - відстань: 127,7 м, координати: X - 5221721.59, Y-4252054.19; № 2- відстань: 16.53 м, координати: X - 5221887.37, Y-4252004.48; № 3 - відстань: 173.67 м, координати: X - 5221894.26, Y-4252019.51; № 4 - відстань: 4.5 м, координати: X - 5221726.82, Y-4252065.61; № 5 - відстань: 180.76 м, координати: X - 5221728.7, Y- 4252069,7; № 6 - відстань: 12.34 м, координати: X - 5221908.43, Y - 4252050.42, № 7 - відстань: 180,76 м, координати: X - 5221913.57, Y-4252061.64; № 8 - відстань: 27.7 м, координати: X - 5221733,84, Y-4252080,92; № 9 - відстань: 46.56 м, координати: X - 5221745,38, Y-4252106,1; № 10 - відстань: 60.17 м, координати: X -5221764.7873, Y-4252148.4282; № 11 - відстань: 96.79 м, координати: X -5221707.9163, Y-4252168.0895; № 12 - відстань: 21.56 м, координати: X -5221683.5013, Y - 4252074.427; № 13 - відстань: 6.82 м, координати: X -5221703.5977, Y-4252066.6207; № 14 - відстань: 0,36 м, координати: X -5221699.5369, Y-4252061.1427; № 15 - відстань: 6,13 м, координати: X -5221705.17, Y-4252059.12; № 16-відстань: 17.14 м, координати: X - 5221721.59, Y-4252054.19.

8. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0757 площею 0,0728 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

9. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку з кадастровим номером господарства в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

10. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0152 площею 0,0258 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

11. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0760 площею 0,4274 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

12. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0761 площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

13. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінкс В» () у власність держави в особі Костянтинівської сільської ради () земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0744 площею 0,0302 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Себинської сільської ради Новоодеського району (Костянтинівської сільської ради Миколаївського району) Миколаївської області;

14. Стягнути з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову та заяви про забезпечення позову.

15. Про дату, час і місце розгляду справи повідомити Миколаївську обласну прокуратуру.

Ухвалою суду від 17.11.2023 заяву головуючого судді Коваля С. М. про самовідвід визнано обґрунтованою та задоволено. Справу № 915/1738/23 передано для визначення головуючого судді в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

На виконання розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 95 від 20.11.2023, на підставі вищевказаної ухвали суду від 17.11.2023, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі Семенчук Н. О.

Ухвалою суду від 23.11.2023 заяву головуючого судді Семенчук Н. О. про самовідвід визнано обґрунтованою та задоволено. Справу № 915/1738/23 передано для визначення головуючого судді в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

На виконання розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 96 від 24.11.2023, на підставі вищевказаної ухвали суду від 23.11.2023, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі Ткаченка О. В.

Ухвалою суду від 01.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.01.2024.

19.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 787/24), за змістом якого відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення наступним.

По-перше, на думку відповідача, системний аналіз норм Земельного кодексу України дає можливість дійти висновку, що для ведення особистого селянського господарства громадянин України має право отримати одноразово земельні ділянки, але їх сукупний розмір має бути не більше 2,0 гектарів. При цьому, словосполучення «один раз», яке застосовується у ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, вочевидь, відноситься до слова «передача» і не може тлумачитись, як передача тільки однієї земельної ділянки. Як вбачається з позовної заяви прокурора та доданих

По-друге, твердження прокурора про те, що зміна цільового призначення земельних ділянок відбулась з порушенням норм Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб також не може бути прийнято до уваги, оскільки розпорядження Новоодеської РДА від 21.12.2009 № 893-р не визнано незаконним та не скасовано в установленому законом порядку. Тому твердження прокурора про його незаконність є власною думкою прокурора, яка не підтверджена належними та допустимими доказами.

По-третє, твердження прокурора про те, що, нібито Іванов В.Д. усвідомлював, що порушив установлений законодавством порядок отримання у власність землі, про що у прокурора маються «об`єктивні, явні та документально підтверджені дані» (ост. абзац стор. 17 позовної заяви) не підтверджені будь-якими доказами.

Крім того, відповідачем також надана до суду заява від 19.01.2024 про застосування строків позовної давності, оскільки позов прокурора обґрунтований тим, що незаконною був самий перший випадок передання у приватну власність ОСОБА_1 6-и земельних ділянок, що відбулось 24.07.2009 року (тобто за 14 років до пред`явлення даного позову). Тому відповідач вважає, що прокурором заявлено вищезазначені позовні вимоги поза межами встановленого строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

26.01.2024 від позивача надійшло клопотання (вх. № 1088/24), за змістом якого позивач заперечував щодо застосування до позову строків позовної давності, оскільки вважає, що закон пов`язує початок перебігу строку позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв`язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів. Так, про можливі порушення законодавства при прийнятті розпорядження Новоодеської РДА від 06.07.2009 №520-р органам прокуратури стало відомо лише під час розгляду звернення першого віцепрезидента Міжнародного благодійного правозахисного фонду «Рутенія-Одеса» Разовайкіна М.Л. від 21.02.2023 про виявлені порушення вимог законодавства при розпорядженні Новоодеською РДА земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Миколаївського (Новоодеського) району Миколаївської області, за результатами якого 17.04.2023 зареєстровано кримінальне провадження № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

29.01.2024 від позивача надійшла відповідб на відзив (вх. № 1123/24), у якій позивач надав свої аргументи проти доводів відповідача, посилаючись на таке.

На думку позивача передбачена ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Тобто, ОСОБА_1 було безоплатно отримано від держави шість земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства всупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України. До того ж ці ділянки, хоч і розташовані в одній місцевості, але не є суміжними між собою, відповідно не можуть бути об`єднані в одну ділянку площею до 2 га, оскільки між ними знаходяться інші ділянки.

31.01.2024 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. № 1281/24).

Ухвалою суду від 22.01.2024 підготовче засідання у справі було відкладено на 29.02.2024.

Протокольною ухвалою суду від 29.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 08.04.2024 сторони повідомлені про призначення судового засідання у справі на 18.04.2024.

Суд здійснив розгляд справи у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

В ході розгляду справи та в судовому засіданні 18.04.2024 сторони підтримали свої позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 18.04.2024 суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Після виходу з нарадчої кімнати судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Розпорядженням Новоодеської РДА від 06.07.2009 №520-р затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано у власність ІвановуВ.Д. 6 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 1,8082 га, з них: 1,6552 га пасовищ та 0,1530 га під господарськими шляхами і прогонами, для ведення особистого селянського господарства:

- кадастровий номер :02:001:0735 площею 0,5242 га,

- кадастровий номер :02:001:0736 площею 0,1530 га;

- кадастровий номер :02:001:0737 площею 0,5276 га;

- кадастровий номер :02:001:0738 площею 0,2252 га;

- кадастровий номер :02:001:0740 площею 0,1864 га;

- кадастровий номер :02:001:0739 площею 0,1918 га.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України), безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектарів.

Статтею 118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п`ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронними і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевих державних адміністрацій або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Тобто, ОСОБА_1 було безоплатно отримано від держави шість земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства всупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України. До того ж ці ділянки, хоч і розташовані в одній місцевості, але не є суміжними між собою, відповідно не можуть бути об`єднані в одну ділянку площею до 2 га, оскільки між ними знаходяться інші ділянки.

Крім цього, прокурор вважає, що ОСОБА_1 не мав дійсного наміру вести особисте селянське господарство, а його дії були фактично спрямовані на безоплатне отримання від держави земельних ділянок у позаконкурентному порядку для комерційного призначення (будівництва готельного комплексу та автомийки). Вказані обставини підтверджуються тим фактом, що одразу після отримання державних актів на вищевказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 вжив заходів до зміни цільового призначення п`яти ділянок.

Згідно п. 2 та п. 3 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення правовідносин) зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 502 (чинного на момент виникнення правовідносин) районна держадміністрація розглядає подані проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту, якщо така зміна пов`язана з наступним використанням цієї ділянки для сільськогосподарських потреб, ведення лісового і водного господарства, будівництва об`єктів, призначених для обслуговування членів територіальних громад району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Якщо зміна цільового призначення земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту, передбачає використання ділянок для інших потреб, ніж визначених попереднім пунктом цього Порядку, районна держадміністрація розглядає проектні матеріали, готує свій висновок з цього питання і подає його разом з матеріалами до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної держадміністрації. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна держадміністрація розглядає матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Враховуючи, що цільове призначення спірних ділянок змінилося з сільськогосподарських потреб на землі комерційного призначення, то повноваженнями на їх зміну, на той час, була наділена виключно Миколаївська обласна державна адміністрація. Разом із тим, ОСОБА_1 для зміни цільового призначення земельних ділянок звернувся до Новоодеської РДА, що не мала повноваження на прийняття такого розпорядження. Таким чином, зміна цільового призначення відбулась з порушенням вимог чинного законодавства.

Вказані обставини зумовили звернення прокурора з даним позовом про скасування державної реєстрації земельних ділянок, скасування права власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на дату отримання ОСОБА_1 земельних ділянок у власність), безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Як вбачається з вказаних правових норм, законодавцем у їх конструкції термін «земельна ділянка» застосовано у множині («земельних ділянок», а не «земельної ділянки»), що спростовує твердження прокурора про можливість безоплатно отримати тільки одну земельну ділянку.

Системний аналіз цих норм законодавства України дає можливість дійти висновку, що для ведення особистого селянського господарства громадянин України має право отримати одноразово земельні ділянки, але їх сукупний розмір має бути не більше 2,0 гектарів.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 дотримано вищезазначених норм законодавства України, а саме отримано 6 земельних ділянок загальною площею 1,8082 га (тобто не більше 2,0 га) один раз 24.07.2009 року, на підставі одного проекту землеустрою, одним розпорядженням Новоодеської РДА № № 520-р від 06.07.2009 року. Видача 6-и державних актів обумовлена тим, що діючим на той час законодавством не було передбачено видача одного державного акту на 6 земельних ділянок. До того ж, як вбачається з проекту землеустрою 2009 року, спочатку ОСОБА_1 було погоджено відведення однієї земельної ділянки площею 2,0 га, проте, у процесі розробки земельної документації ця земельна ділянка була розділена на 6 земельних ділянок у зв`язку з тим, що її перетинали споруди та мережі, під якими виділяти землю було не можна. У зв`язку з цим попередньо обрана для відведення земельна ділянка площею 2,0 га була зменшена в площі та розділена на 6 земельних ділянок.

Твердження прокурора про те, що зміна цільового призначення земельних ділянок відбулась з порушенням Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, спростовується наступним.

Судом встановлено, що розпорядження Новоодеської РДА від 21.12.2009 року № 893-р (про зміну цільового призначення земельної ділянки) не оскаржувалось, не визнано незаконним та не скасовано в установленому законом порядку. Законодавством України, що діяло на момент прийняття цього розпорядження, не заборонялось громадянам змінювати цільове призначення земельних ділянок, у зв`язку з чим такі дії ОСОБА_1 були здійснені у відповідності до діючого законодавства. Отримавши 24.07.2009 року у власність земельні ділянки, ОСОБА_1 набув всі повноваження власника (володіти, користуватись та розпоряджатись), а тому мав право розпоряджатись ними за власною волею та у відповідності до власних потреб, включаючи і право на зміну їх цільового призначення, об`єднання та роз`єднання земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, у разі відмови в позові судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено та підписано 05.06.2024.

Суддя О. В. Ткаченко