ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/106/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників:

відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.04.2023 (в частині визнання кредитором АТ "Райффайзен Банк" з грошовими вимогами на суму 12661010,40)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.11.2023 (в частині визнання кредитором АТ "Райффайзен Банк" з грошовими вимогами на суму 12661010,40)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024

у справі №916/106/22

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2022, серед іншого, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Пояркова В.О.

2. 11.03.2022 до Господарського суду Одеської області за вх.№3-126/22 від АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 12 661 010,40 грн.

3. 15.08.2022 від боржника надійшов відзив на заяву АТ «Райффайзен Банк», в якому визнаються вимоги на суму 1 772 115,76грн.

4. Також, 15.08.2022 арбітражним керуючим Поярковим В.О. надано відзив, згідно якого вимоги Банку визнаються у розмірі 4 962,00 грн. - І черга, 6 548 841,87 грн. - ІІ черга, 238 633,77 грн. - вимоги, що забезпечені заставою.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

5. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2023, окрім іншого, заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання грошових вимог до боржника задоволено; визнано Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» кредитором ОСОБА_1 з грошовими вимогами на суму 12661010,40 грн.

6. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 09.11.2023, зокрема: зазначено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, а саме: ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 887620, 00 грн.; Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» з грошовими вимогами на суму 12661010,40 грн.

7. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024:

Пункт 1, 2 ухвали Господарського суду Одеської області від 18.04.2023 по справі № 916/106/22 - скасовано частково та ухвалено в цій частині нове рішення.

« 1. Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання грошових вимог до боржника - задовольнити частково.

2. Визнати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) кредитором ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з грошовими вимогами на суму 7 646 102,70 грн. та 4 962, 00 грн. судового збору.»

В іншій частині у задоволенні кредиторських вимог Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - відмовлено.

Пункт 4 ухвали Господарського суду Одеської області від 09.11.2023 змінено та викладено у наступній редакції:

«Зазначити розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» з грошовими вимогами на суму 7 646 102,70 грн. та 4 962, 00 грн. судового збору».

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

8. До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд:

1) Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.04.2023 у справі №916/106/22 в частині задоволення заяви АТ "Райффайзен Банк" щодо визнання кредитором ОСОБА_1 з грошовими вимогами на суму 12 661 010,40 грн - скасувати;

2) Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 09.11.2023 у справі № 916/106/22 в частині встановлення та визнання кредитором АТ "Райффайзен Банк" з грошовими вимогами на суму 12661010,40 грн загалом - скасувати.

3) Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі № 916/106/22 змінити.

4) Визнати кредиторські вимоги АТ "Райффайзен Банк" у справі № 916/106/22 про банкрутство ОСОБА_1 у такому розмірі:

- 4 962,00 грн - судовий збір, із включенням до першої черги;

- 70 853,51 грн - вимоги що забезпечені заставою обладнання відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2010 року y справі № 2- 2371/10 у рамках кредитного договору №014/03-5/06-752 від 12 грудня 2006 року;

- 221 долар США, 07 центів - вимоги по всім видам пені, зменшені на 99,9 % відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2012 у справі № 1512/2-1112/11, за виконавчими листами № 2-1112/11, у рамках кредитних договорів №014/0027/84/37623 від 04.10.2005 та № № 014/0027/82/73539 від 20.04.2007.

9. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

9.1. При прийнятті оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права порушено норми процесуального права та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду, а саме:

- Південно-західний апеляційний господарський суд застосував норму права без урахування висновку, який міститься у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 916/401/18;

- судами порушено вимоги п.1 ч.2 ст.258 ЦК України та не застосовано висновок, викладений у п. 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20 щодо застосування вказаної норми права;

- не було зазначено ніяких правових аргументів на спростування доказів, наданих ОСОБА_1 , що суперечить правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20;

- судами не був застосований до АТ «Райффайзен Банк» «підвищений стандарт доказування», суди не врахували всіх доводів та доказів сторін не дотримались обов`язку оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були всупереч висновку, викладеному у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18;

- судом апеляційної інстанції вчинено подвійне стягнення, всупереч ст. 61 Конституції України та без врахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 щодо застосування ст. 549, ч. 3 ст. 692, ч. 2 ст. 536 та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

9.2. Також Скаржник посилається на правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верхового Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 575/476/16-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункт 73), від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (пункт 80), від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 07.08.2019 у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17-ц (пункт 28), від 29.06.2021 у справі №904/3405/19 (пункт 57), від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 129) щодо застосування строку позовної давності.

9.3. Крім того, Скаржник просить суд врахувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 519/2-5034/11, в якій об`єднана палата зауважує, що розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Вказує, що створення судом необґрунтованих переваг в поданні та оцінці доказів на етапі розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій може порушувати принцип рівності прав сторін у процесі та посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.02.2024 №311/2297/21.

9.4. Скаржник просить суд врахувати правові висновки викладені у п.п. 47, 48 постанови Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №240/4894/23 (щодо застосування принципу «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine»), у постанові від 23.11.2023 у справі №466/725/20 (щодо застосування принципу заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius)).

Відзиви

10. Від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшов відзив на касаційну скаргу у якому заявлено прохання касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Інші заяви та клопотання

11. Відсутні.

Розгляд касаційної скарги Верховним Судом

12. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, виходячи з наступного.

13. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

14. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:

Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» заявлено до визнання грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 у загальному розмірі 12 661 010,40 грн., які виникли у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за наступними кредитними Договорами: №014/0027/84/37623 від 04.10.2005, №0140027/82/73539 від 20.04.2007, №14/03-5/06-752 від 12.12.2006, №013/15-79/08-424 від 20.11.2008.

04.10.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «АВАЛЬ» (правонаступником якого за всіма права та обов`язками є Акціонерне товариство АТ «Райффайзен Банк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №014/0027/84/37623, за умовами якого Банком надано Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 64 000,00 дол. США, а Позичальник отримує кредит і зобов`язується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору. Кредит надавався на строк 120 місяць - до 04 жовтня 2015 року. Кредитні кошти призначені для придбання квартири/будинку.

Сторони домовились, що за користування кредитом Позичальник сплачує банку проценти, що розраховуються на основі процентної ставки. На дату укладання договору розмір процентної ставки складав 12,5%. Умовами договору передбачено погашення кредиту шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів у розмірі 533, 33 дол. США, за рахунок яких здійснюється погашення щомісячних відсотків за користування кредитом та погашення частини кредиту.

Банк належним чином виконав взяті зобов`язання, видав позичальнику через касу 27-го Одеського відділення Банку кошти у сумі 64 000 дол. США - 04.10.2005 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005р. між Банком та ОСОБА_3 було укладено 04.10.2005р. договір поруки №014/0027/84/37623/1, за умовами яких ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005.

Також, на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005, між Акціонерним поштово-пенсійним банком «АВАЛЬ» (правонаступником якого за всіма права та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки від 06.10.2005, посвідчений Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №9292, за яким боржником передано в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартира під номером АДРЕСА_2 . Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 90,4 кв. метрів, у тому числі житловою площею 45,7 кв. метрів.

20.04.2007 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №0140027/82/73539, за умовами якого Банком надано Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 72 318,00 дол. США, а позичальник отримує кредит і зобов`язується належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору. Кредит надався терміном на 120 місяців до 20.04.2017 року. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі.

Сторони домовились, що за користування кредитом Позичальник сплачує банку проценти, що розраховуються на основі процентної ставки. На дату укладання договору розмір процентної ставки складав 13,75%. Умовами договору передбачено погашення кредиту шляхом здійснення щомісячних фінансових рівних платежів у розмірі, визначеному у графіку погашення кредиту, який викладено у додатку №1 до кредитного договору.

Банк належним чином виконав взяті зобов`язання, видав позичальнику через касу 27-го Одеського відділення Банку кошти у сумі 72 318 дол. США - 20.04.2007 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №0140027/82/73539 від 20.04.2007р. між Банком та ОСОБА_3 було укладено 20.04.2007р. договір поруки №014/0027/82/73539/1, за умовами яких ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором №0140027/82/73539 від 20.04.2007р.

Також, для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №0140027/82/73539 від 20.04.2007 року, між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки від 20.04.2007, посвідчений Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №2976, за яким боржником передано в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартира під номером АДРЕСА_2 . Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 90,4 кв. метрів, у тому числі житловою площею 45,7 кв. метрів.

У заяві з грошовими вимогами Кредитор зазначає, що ОСОБА_1 свої обов`язки за договором кредиту не виконував з грудня 2008 року, а саме: щомісячно не здійснював часткове погашення кредитів за договорами №014/0027/84/37623 від 04.10.2005 та №0140027/82/73539 від 20.04.2007, не сплачував відсотки за користування кредитами, після відповідного повідомлення не повернув Банку кредитні кошти і не сплатив відсотки за користування кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2012 у справі №2-1112/11, позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» за кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005 року - 153 236, 98 дол. США (1 224 332, 83 грн.), де борг за тілом кредиту - 43 531, 98 дол. США (347 811, 81 грн.), заборгованість за відсотками 15 694, 38 дол. США (125 394, 96 грн.), пеня за відсотками - 40 414, 22 дол. США (322 901, 54 грн.), пеня за тілом кредиту 53 596, 40 дол. США (428 224, 52 грн.); за кредитним договором № 014/0027/82/73539 від 20.04.2007 року - 212 638, 66 дол. США, де борг за тілом кредиту - 59 869 дол. США (478 341, 34 грн.), заборгованість за відсотками 24 983, 02 дол. США (199 609, 33 грн.), пеня за відсотками - 68 076, 72 дол. США (543 919, 38 грн.), пеня за тілом кредиту 59 709, 92 дол. США (477 070, 32 грн.). Вказане рішення суду набрало законної сили 13.04.2012р. 21.05.2012 р. Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи.

За вказаними виконавчими листами відкрито виконавчі провадження №56262984 та №56262947.

У рамках примусового виконання рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2012р. у справі №2-1112/11 було реалізовано об`єкти нерухомого майна, які належали на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме:

- 12.04.2021 відбулись торги з примусового продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_3 , номер лоту: 470724. Реалізовано за 4 497 500, 00 грн.

- 30.12.2021 відбулись торги з примусового продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_1 , номер лоту: 470749. Реалізовано за 933 200, 80 грн.

У зв`язку із вищевказаними обставинами, 29.04.2021 та 24.01.2022 проведено часткове погашення заборгованості за кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005р. у сумі 42 740, 51 дол. США за тілом кредиту та 15 694, 38 дол. США відсотків. 30.04.2021р. та 24.01.2022р. проведено часткове погашення заборгованості за кредитним договором №0140027/82/73539 від 20.04.2007р. у сумі 59 869, 00 дол. США та 22 605, 18 дол. США відсотків. За рахунок іншої частини грошових коштів, а саме 757 662, 58 грн., отриманих від реалізації вищезазначених об`єктів нерухомого майна, здійснено погашення заборгованість ОСОБА_3 за кредитним № 014/0027/74/251 від 24.05.2005 у повному обсязі. Наведене підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями та розрахунками заборгованості за кредитними договорами №014/0027/84/37623 від 04.10.2005 та №0140027/82/73539 від 20.04.2007.

12.12.2006 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є AT «Райффайзен Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №014/03-5/06-752, що є додатком до Генеральної кредитної угоди № 010/03-5/06-751, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в іноземній валюті у розмірі 65 000 доларів США зі сплатою 15% річних за користування кредитом строком до 11.12.2009 року.

Відповідно до п. 6.1. даного кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячне часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту, згідно до Графіка погашення: щомісячне погашення відсотків відповідно до умов цього договору згідно до Графіка погашення.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено 12.12.2006р. договір поруки №010/03-5/06-751/3, за умовами якого ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором №014/03-5/06-752 від 12.12.2006р.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2010 року у справі №2-2371/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/03-5/06-752 від 12.12.2006 у загальній сумі 238 633,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом 213 868,67 грн.; простроченої заборгованості за відсотками 24 598, 13 грн.; заборгованості по пені 166, 97 грн. Також вказаним рішенням суду ухвалено звернути стягнення на предмет застави за Договором застави рухомого майна №010/03-5/06-751/1 від 12.12.2006р., а саме на рухоме майно, що знаходиться за адресами: АДРЕСА_10; АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 та належить ОСОБА_1 . Вказане рішення суду набрало законної сили 31.05.2010р.

16.08.2010 Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича від 24.04.2018 відкрито виконавче провадження АСВП №56264363 із виконання Виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси №2-2-2371/10 від 16.08.2010.

Заявник зазначає, що станом на дату звернення до суду із даною заявою загальна заборгованість ОСОБА_1 перед AT «Райффайзен Банк» за Кредитним договором 014/03-5/06-752 від 12.12.2006 становить 69 458,69 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 11.03.2022 (29,2549) відповідає 2 032 007,03 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 19 588,76 дол. США., заборгованість за процентами - 47 713,81 дол. США, заборгованість зі сплати 3% річних за тілом кредиту (основна заборгованість) в порядку ст. 625 ЦК України - 2 156, 12 дол. США.

20.11.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є AT «Райффайзен Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №013/15-79/08-424, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 130 000,00 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитом строком до 13.11.2009 року.

Відповідно до п. 6.1. даного кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячне часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту, згідно до Графіка погашення: щомісячне погашення відсотків відповідно до умов цього договору згідно до Графіка погашення.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2010 у справі №2-2371/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 410 відділенням Феодосійського МВ ГУ МВС України в Криму 17.05.1996 р. ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Савранським РВ УМВС України в Одеській області 30.07.2002 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» ( 65000, м. Одеса, вул. а, 10, іден. код № 23876031) заборгованість за кредитним договором № 013/15-79/08-424 від 2008 р. у загальній сумі 149 977,79 грн. (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 79 копійок).

Заявник зазначає, що станом на дату звернення до суду із даною заявою загальна заборгованість ОСОБА_1 перед AT «Райффайзен Банк» за Кредитним договором №013/15-79/08-424 від 20.11.2008 становить 126 208,21 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 114 390,00 грн., заборгованість зі сплати 3%річних за тілом кредиту (основна заборгованість) в порядку ст. 625 ЦК України - 11 818, 21 грн.

15. Наведені фактичні обставини справи свідчать про те, що :

- Непогашений залишок за рішенням суду за кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005 року складає пеня за відсотками - 40 414, 22 дол. США та пеня за тілом кредиту 53 596, 40 дол. США. та 3% річних (період нарахування 04.09.2018-11.03.2022) - 3 396,99 дол. США.

- Непогашений залишок за рішенням суду за кредитним договором №014/0027/82/73539 від 20.04.2007 року складає 2 377,84 дол. США за відсотками за користування кредитом, пеня за відсотками - 68 076, 72 дол. США та пеня за тілом кредиту - 59 709, 92 дол. США. та 3% річних (період нарахування 20.09.2018-11.03.2022) - 4 679,62 дол. США.

- непогашений залишок за рішенням суду за кредитним договором №014/03-5/06-752 від 12.12.2006 складає 19 588,76 дол. США. тіло кредиту, 3076,92 дол. США. заборгованість за відсотками, 166, 97 грн. - пеня., 3% річних (період нарахування 11.03.2019-11.03.2022) - 2 135,18 дол. США.

- Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2010 у справі №2-2371/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 013/15-79/08-424 від 2008 у загальній сумі 149 977,79 грн., що складається з заборгованості за тілом кредитом 114 390,00 грн.; простроченої заборгованості за кредитом 27 051,76 грн.; заборгованості по пені 8 536,03 грн. Боржником не погашено борг за рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2010 у справі №2-2371/10.

16. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

17. Згідно з абзацом першим частини першої статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

18. Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 45 КУзПБ склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим НБУ на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

19. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду (абзац другий частини шостої статті 45 КУзПБ).

20. У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (абзац перший частини другої статті 47 КУзПБ).

21. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (абзац четвертий частини шостої статті 45 КУзПБ).

22. Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, в силу наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

23. Згідно усталеної практики Верховного Суду, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правовий висновок, викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20, від 07.03.2024 у справі № 914/40/22 та ін.).

24. В постанові суду апеляційної інстанції встановлено, що станом на дату звернення кредитора до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника за офіційним курсом НБУ 1 дол. США / 29,2549 грн.

25. За розрахунком суду апеляційної інстанції розмір грошових вимог Кредитора до Боржника у національній валюті складає:

- за кредитним договором №014/0027/84/37623 від 04.10.2005р.: 99 378,60 грн. - 3% річних, 1 182 313,96 грн. - пеня за відсотками; 1 567 957,32 - пеня за тілом кредиту

- за кредитним договором №0140027/82/73539 від 20.04.2007: 69 563,47 грн. - відсотки за користування кредитом, 136 901,81 грн. - 3% річних, 1 991 577,63 грн. - пеня за відсотками, 1 746 807,73 пеня за тіло кредиту;

- за кредитним договором №14/03-5/06-751 від 12.12.2006р.: 573 067,21 грн. - тіло кредиту, 90 014,98 грн. відсотки за користування кредитом, 62 464,47 грн. - 3% річних, 166, 97 грн. - пеня.

- за кредитним договором №013/15-79/08-424 від 20.11.2008: 114 390,00 грн. - тіло кредиту, 11 498,55 грн. - 3% річних.

26. Колегія суддів суду касаційної інстанції наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 300 ГПК України).

27. Доводи Скаржника про те, що судом апеляційної інстанції вчинено подвійне стягнення, всупереч ст. 61 Конституції України та про те, що створення судом необґрунтованих переваг в поданні та оцінці доказів на етапі розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій може порушувати принцип рівності прав сторін у процесі свідчать про те, що Скаржник просить суд касаційної інстанції вирішити питання про перевагу одних доказів над іншими, що виходить за межі касаційного розгляду.

28. З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції перевірив надані розрахунки кредиторської заборгованості, а також беручи до уваги те, що вимоги кредитора за кредитними договорами підтверджені відповідними судовими рішеннями, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про правильне застосування у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі № 916/106/22 приписів ст. 45 КУзПБ.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Відповідно до положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

30. З урахуванням того, що при ухваленні Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі № 916/106/22 було правильно застосовано положення ст. 45 КУзПБ, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі приписів ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення та про залишення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції без змін.

31. Оскільки за наслідками касаційного розгляду, суд касаційної інстанції касаційну скаргу залишив без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі № 916/106/22 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік