УХВАЛА

про самовідвід

м. Київ

05.06.2024Справа № 910/4519/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали скарги акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на дії державного виконавця- старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) Молотилової Вікторії Вадимівни у справі № 910/4519/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (код 43275225; 03039, м. Київ, проспект В. Лобановського, буд.119 Х, поверх 4) до приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код 00100227; 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри,25) про стягнення 8 250 939, 68 грн., без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 у справі № 910/4519/21 залишено без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 стягнуто з відповідача на користь позивача 5 360 779,70 грн. основної заборгованості, 183 707,48 грн., інфляційних втрат, 50161,34 грн.. 3% річних та 94 516,31 грн. судового збору

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.02.2022 касаційне провадження у справі №910/4519/21 вказані судові рішення залишено без змін.

30.11.2021 Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення , що набрало законної сили 11.11.2021.

10.10.2023 до суду надійшла заява приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню з підстав добровільного виконання боржником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 по справі №910/4519/21 заяву приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/4519/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 8 250 939, 68 грн, залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Курдельчук І.Д.) від 22.11.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024, у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 25.04.24 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 910/4519/21 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024.

Судові рішення про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню з підстав добровільного виконання в суді касаційної інстанції не переглядались.

Також, 10.10.2023 Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія "Укренерго"» (далі - скаржник, ПАТ НЕК «Укренерго», боржник) звернулося до місцевого господарського суду із скаргою:

на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Молотилової Вікторії Вадимівни (далі - державний виконавець) з винесення постанови про арешт коштів боржника від 03.10.2023 в межах всієї суми виконавчого провадження при наявності доказів її оплати;

на бездіяльність державного виконавця, що полягає у: не направленні до банківської установи платіжної інструкції про примусове списання коштів, внаслідок чого залишаються арештованими кошти на всіх рахунках відповідача; не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження при наявності доказів сплати стягнутих судом коштів до звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що ПАТ НЕК «Укренерго» до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (далі - ТОВ «Мегатрейдінг», Товариство) із заявою про відкриття виконавчого провадження добровільно виконало в повному обсязі рішення суду від 21.07.2021 у цій справі. Дізнавшись про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення від 21.07.2021, боржник подав державному виконавцю докази добровільного його виконання, як це передбачено ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), та звернувся із заявою про закінчення виконавчого провадження. Однак, державний виконавець надані докази не розглянула, постанову про закінчення виконавчого провадження не винесла, натомість неправомірно наклала арешт на кошти боржника на суму погашеного основного боргу, чим порушила п. 1, 3, 5, 8 ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII.

Скарга була передана на розгляд раніше визначеного складу суду - Господарського суду міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Курдельчук І.Д.) від 22.11.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024, у задоволенні скарги відмовлено.

Вирішуючи скаргу, суд вжив передбачені заходи збирання доказів для правильного і справедливого та законного її розгляду і виходив з такого:

-боржником сплачено на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі 910/4519/21 від 21.07.2021, що підтверджено платіжною інструкцією №1035 від 15.11.2021 на суму 50161,34 грн, платіжною інструкцією №1036 від 15.11.2021 на суму 183 707,48 грн, платіжною інструкцією №1037 від 15.11.2021 на суму 94516,31 грн, що відповідає присудженим до стягнення 183 707,48 грн, інфляційних втрат, 50161,34 грн 3% річних та 94 516,31 грн судового збору;

-боржник надав платіжні інструкції про оплату з призначенням платежу 43275225, за електричну енергію для врегулювання небалансів, IMBALANCE; 328, (дата - дд.мм.рр) 1387-0124.05.12.2019 в тч.ПДВ20% (сума грн).

-відповідач (боржник) не визнав позову та заперечував проти нього, і не погоджуючись із судовими рішеннями боржник оскаржував його в апеляційну і касаційну інстанцію;

-на підтвердження зазначеного позивачем у відзиві на касаційну скаргу про виконання судового рішення не надано у справу жодних належних, допустимих і достовірних доказів;

- боржник не надав у справу, і до заяв адресованих державному виконавцю та до скарги на його дії /бездіяльність жодних належних, допустимих і достовірних доказів;

-добровільна заява боржника про залишення арешту на залишок коштів у сумі 2024347,77 грн на його рахунку в АТ "Ощадбанк" суперечить доводам скарги та спростовує сплату боргу, принаймні на суму 2 024 347,77 грн;

-з призначенням платежу на виконання судового рішення сплачено 672784,22 грн основної заборгованості, 183 707,48 грн, інфляційних втрат, 50 161,34 грн 3% річних та 94 516,31 грн судового збору. Інші докази сплати з призначенням платежу «на виконання судового рішення 910/4519/21» та/або докази зарахування стягувачем платежів у виконання рішення, не подані;

-суд встановити призначення сум сплачених платіжними інструкціями про оплату з призначенням платежу 43275225, за електричну енергію для врегулювання небалансів, IMBALANCE; 328, (дата - дд.мм.рр) 1387-0124.05.12.2019 в тч.ПДВ20% (сума грн), як виконання судового рішення при умові не визнання позову та оскарження судових рішень не має правових підстав;

-суд не вправі змінювати призначення платежу вказаного у платіжній інструкції;

-за відсутності можливості у структурної одиниці НЕК «Укренерго» скласти та підписати акт в якому слід відобразити розмір зобов`язань, дату їх виникнення та дату (дати) припинення контрагент позбавлений можливості надати свої дані на підтвердження/заперечення, а у такому випадку суд повинен збирати докази самостійно шляхом призначення економічної, судово-бухгалтерської експертизи;

- призначення судово-бухгалтерської експертизи на даній стадії є процесуально недоцільним.

- протокольною ухвалою від 24.10.2023 суд зобов`язав заявника (відповідача) ініціювати звірку взаєморозрахунків, однак ця ухвала не була виконана позивачем.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що боржником не додано до скарги доказів того, що залишок боргу 4618384,36 грн який присуджено до стягнення судовим рішенням було ним сплачено до відкриття виконавчого провадження на виконання рішення суду.

Таким чином, врахувавши, що докази на підтвердження скарги не підтверджують виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження та факт закінчення виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що у діях державного виконавця відсутні порушення.

Таким чином судом сформована позиція та переконання, що процесуального вирішення стадії виконання судового рішення у даній справі.

У той же час, не погоджуючись із судовим рішеннями, Боржник, у поданій касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та наявність підстав касаційного оскарження за п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить скасувати судові рішення, та прийняти нове рішення про задоволення скарги на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця.

Постановою Верховного суду від 21.05.2024 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» задовольнити частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 у справі № 910/4519/21 скасовано. Справу № 910/4519/21 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Верховним судом відхилені посилання скаржника на наявність підстав касаційного оскарження судових рішень за п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки відповідно до абз. 6 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. 2, 3 ч. 1 цієї статті (ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду скаргу передано для розгляду судді Курдельчуку І.Д.

Вивчивши передані матеріали, суд заявляє самовідвід у розгляді скарги.

Судом касаційної інстанції зауважено, що наведені доводи скаржника ґрунтуються на помилковому ототожненні підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, яка стосується виключно випадків оскарження судових рішень, зазначених у п. 1, 4 ч. 1 цієї статті (передусім оскарження рішення суду першої інстанції по суті спору після його апеляційного перегляду), та підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. 2, 3 ч. 1 цієї статті, що врегульовані окремо.

Проте, вказано на певне порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права під час розгляду скарги ПАТ НЕТ «Укренерго», що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (ст. 300 ГПК України).

Зокрема, ВС дійшов таких висновків - "Проте, відхиливши докази скаржника лише з посиланням на такий висновок, ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд при розгляді скарги ПАТ НЕК «Укренерго» не надали оцінки поданим скаржником платіжним дорученням у сукупності зі змістом судових рішень по суті спору та поясненнями учасників спору та пов`язаними з ними обставинам з огляду на їх вірогідність".

Місцевий суд зауважує, що з 05.12.2019 ПрАТ «НЕК "Укренерго"» приєднано ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» до умов договору (ідентифікатор договору № 1387-01024, дата акцептування 05.12.2019) про участь у балансуючому ринку, що підтверджується повідомленням за вих. №01/47229.

Місцевий суд оцінюючи доводи скарги та поведінку сторін вказував в ухвалі від 22.11.23 Суд звертає увагу, на процесуальну поведінку учасників справи.

Так, відповідач не визнав позову та заперечував проти нього, і не погоджуючись із судовими рішеннями боржник оскаржував його в апеляційну і касаційну інстанцію.

Разом з тим, на підтвердження зазначеного позивачем у відзиві на касаційну скаргу про виконання судового рішення не надано у справу жодних належних, допустимих і достовірних доказів.

Водночас і боржник не надав у справу, і до заяв адресованих державному виконавцю та до скарги на його дії /бездіяльність жодних належних, допустимих і достовірних доказів.

Добровільна заява боржника про залишення арешту на залишок коштів у сумі 2024347,77 грн на його рахунку в АТ "Ощадбанк" суперечить доводам скарги та спростовує сплату боргу, принаймні на суму 2024347,77 грн.

- Враховуючи те, що докази по справі не підтверджують виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження та факт закінчення виконавчого провадження, суд приходить до переконання щодо відсутності порушень у діях державного виконавця.

Оцінивши зміст скарги, суд приходить до переконання, що боржник має на увазі необхідність самостійної оцінки та вирішення питань призначення платежів у динамічних правовідносних стягувача і боржника та їхніх взаєморозрахунках державним виконавцем.

Проте, суд критично оцінює такі твердження боржника та вважає їх безпідставними. Оскільки надані боржником документи підлягають додатковому врегулюванню сторонами.

Отже, судом було встановлено суперечливу поведінку боржника. Виконання договірних правовідносин є динамічним. Вимоги відповідач не визнавав аж до ухвалення судового рішення по суті спору судом касаційної інстанції. Прослідкувати чи є щоденні перекази відповідачем грошових коштів погашенням спірного боргу не вбачається можливим.

Застосування інституту вірогідності при встановлені обставин погашення спірного на виконання судового рішення при умові невизнання позову взагалі породжувало б правову невизначеність, оскільки суд би перебирав на себе повноваження, компетенції і функції бухгалтерії сторін у справі.

Враховуючи, що при вирішенні скарги, місцевий господарський суд вжив заходів о збирання доказів і дійшов висновку про недоведеність обставин викладених у ній, то сформована правова позиція може впливати на вирішення питання про її новий розгляд.

Крім того, вбачається доцільним застосування аналогії ч.1ст.36 ГПК України щодо недопустимості повторної участі судді у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду, оскільки повторна участь судді / участь судді у новому розгляді скарги щодо якої раніше вже постановлено судове рішення по суті, була б нелогічною і непослідовною в розумінні процесуального закону.

При цьому суд звертається до правових висновків ВС у справі 910/18480/20 від 27.09.23:

-37.відповідно до ч.1 ст.74 Закону "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

-38. В порушення вказаних вище вимог процесуального законодавства суди не звернули уваги на те, що вимоги ч.2 ст.170 пар.2 "Заяви з процесуальних питань" гл.1 "Письмові заяви учасників справи" розд.ІІІ "Позовне провадження" не регулюють порядок подання скарг, звернення з якими відбувається відповідно до розд.VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

-39. Звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до ст.339 ГПК, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (ст.169 ГПК).

- 40. Це пояснюється тим, що розд.VI ГПК "Судовий контроль за виконанням судових рішень" це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі щодо рішень, дій чи бездіяльності виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

На підставі вказаного суддею Курдельчуком І.Д. заявлено самовідвід від розгляду поданої ПрАТ НАЕК Укренерго» (боржником) скарги на дії державного виконавця у виконавчому провадженні ВП№72894271.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 9, 11 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З положень Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, вбачається, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

На виконання положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує практику Європейського Суду з прав людини.

Так само відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи наведене, відсутність доказів на підтвердження скарги, неясність допущеного порушення, наявність сформованої позиція та переконання, щодо недоведеності обставин викладених по суті скарги на дії державного виконавця, розглянувши заяву судді Курдельчука І.Д. про самовідвід у справі № 910/4519/21, суд на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, з метою забезпечення довіри учасників виконавчого провадження 72894271, дійшов висновку про обґрунтованість зазначеної заяви і необхідності її задоволення.

В силу ч. 1 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

При цьому суд зауважує наявність відкритого провадження у справі № 910/15184/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" (стягувач у справі 910/4519/21).

Керуючись статтями 32-40, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Самовідвід судді Курдельчука І.Д у розгляді скарги акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на дії державного виконавця старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) Молотилової Вікторії Вадимівни у справі № 910/4519/21 задовольнити.

2. Справу № 910/4519/21 та скаргу Боржника на дії державного виконавця у виконавчому провадженні ВП№72894271 з виконання наказу № 910/4519/21 передати для визначення складу суду у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Ухвала набрала законної сили 05.06.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор Курдельчук