ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1369/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши справу № 916/1369/24

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; )

до відповідача: Громадської організації «Національно-культурне об`єднання громадян «Білорусь» (65023, Одеська обл., м. Одеса, вул. Садова, 16; )

про стягнення 50 494,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Громадської організації «Національно-культурне об`єднання громадян «Білорусь» про стягнення 50 494,58 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди.

Ухвалою від 02.04.2024 прийнято позовну заяву (вх. № 1403/24 від 28.03.2024) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1369/24, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано сторонам подати заяви по суті справи та встановлено відповідні стоки для їх подачі до суду.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана на юридичну адресу відповідача (65023, Одеська обл., м. Одеса, вул. Садова, 16). Однак, дана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. За змістом частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) перевіряла правомірність звільнення прокурора, який посилався на те, що не був належно повідомлений про розгляд дисциплінарної справи щодо нього, оскільки листи від дисциплінарного органу повернулися "за закінченням терміну зберігання". Суд зазначає у постанові від 25.04.2018, що "направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення "належним". При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю Комісії, а тому не може свідчити про неправомірність її дій".

Цю правову позицію неодноразово використовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою "за закінченням терміну зберігання" чи "інші причини" (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22).

Повернення листа за закінченням терміну зберігання свідчить про належне повідомлення відповідача й у третейському процесі (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 876/74/20).

Таким чином Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж - за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Відтак, суд, направляючи ухвали у даній справі на юридичну адресу Громадської організації «Національно-культурне об`єднання громадян «Білорусь» вжив усіх можливих заходів з використанням передбачених нормами ГПК України процесуальних засобів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Громадською організацією "Національно-культурне об`єднання громадян "Білорусь (далі - Орендар, відповідач у справі) укладено з Житловим управляння фірми Ренесанс ЛТД-92 (далі Орендодавець) договір оренди від 28.01.2000 р. № 215 (далі - Договір), згідно з яким Відповідачу надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлове приміщення, загальною площею 63,3 кв. м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 16.

Додатковим погодженням від 29.03.2005 до договору було змінено назву орендодавця з Житлового управляння фірми Ренесанс ЛТД-92 на Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та термін дії договору було продовжено до 01.01.2006.

29.03.2005 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (далі - Орендодавець) та Громадською організацією "Національно-культурне об`єднання громадян "Білорусь" (далі - Орендар) було укладено договір оренди від № 25/р (далі - Договір), згідно з яким Орендар передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 63,3 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 16 та зобов`язався своєчасно сплачувати орендну плату.

Додатковим погодженням № 1 від 20.07.2005 до договору перераховано орендну плату.

Додатковим погодженням № 2 від 10.02.2006 до Договору, термін дії договору було продовжено до 10.08.2006.

Додатковим погодженням № 3 від 02.10.2006 до Договору, термін дії договору було продовжено до 01.08.2007 року, та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим погодженням № 4 від 11.06.2007 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2009 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим погодженням від 19.07.2010 до Договору, термін дії договору було продовжено до 19.07.2012 року та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим погодженням від 10.08.2012 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2012, було змінено назву Орендодавця з "Представництва по управлінню комунальної власності Одеської міської ради" на "Департамент комунальної власності Одеської міської ради" та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 7 від 01.02.2013 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2013 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 8 від 24.01.2014 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2014 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 9 від 14.01.2015 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2015 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 10 від 15.01.2016 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2016 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 11 від 24.01.2017 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2017 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 12 від 11.12.2017 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2018 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 13 від 02.03.2018 перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором № 13/1 від 16.01.2019 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2019 та перераховано місячну орендну плату.

Останнім Додатковим договором № 14 від 23.12.2019 до Договору, термін дії договору було продовжено до 31.12.2020 та перераховано місячну орендну плату, а саме сторонами узгоджено, що річна орендна плата з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить 1,20 грн з ПДВ, а з 01.01.2021 орендна плата на підставі рішення Одеської міської ради № 4214-VII від 30.01.2019 "Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси" становить 1314,50 грн з ПДВ та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.06.2023 у справі № 916/1362/23 стягнуто з Громадської організації "Національно-культурне об`єднання громадян "Білорусь" на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 64173,74 грн та 4837,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Цим же рішенням виселено Громадську організацію "Національно-культурне об`єднання громадян "Білорусь" з нежитлових приміщень підвалу, загальною площею 63,3 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 16 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Вказане рішення набрало законної сили 20.09.2023.

При розгляді справи № 916/1362/23 господарський суд встановив правомірність нарахування неустойки за порушення відповідачем строку повернення об`єкта оренди у розмірі 64173,74 грн за період з 01.01.2021 по 31.01.2023.

Також судом було встановлено, що термін дії договору від 29.03.2005 № 25/р закінчився 31.12.2020 р., тобто договір припинився у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Предметом спору у справі № 916/1369/24 є вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у сумі 50494,58 грн за прострочення повернення об`єкта оренди за період з 01.02.2023 по 21.02.2024.

Як встановлено судом, 21.02.2024 на виконання рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/1362/23 державним виконавцем Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснено примусове виселення Громадської організації "Національно-культурне об`єднання громадян "Білорусь" з нежитлових приміщень підвалу, загальною площею 63,3 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Садова, 16, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

Слід зазначити, що користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду).

Статтею 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Як вказав позивач, відповідач не повернув Об`єкт оренди добровільно, тому його було виселено шляхом проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно, державний виконавець виконує його примусово.

Так, 21.02.2024 державним виконавцем було виселено відповідача з орендованого приміщення, про що складено відповідний акт.

Приписами ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок орендаря у разі закінчення строку дії договору оренди або у випадку його дострокового розірвання повернути орендоване майно за актом у належному стан, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Господарський суд, перевіривши розрахунок неустойки, нарахованої Департаментом за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 50494,58 грн за період з 01.02.2023 по 21.02.2024, погоджується із ним, оскільки останній виконано у відповідності з вимогами чинного законодавства України, а відтак суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Департаментом позовних вимог до Громадської організації «Національно-культурне об`єднання громадян «Білорусь».

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) до Громадської організації «Національно-культурне об`єднання громадян «Білорусь» (65023, Одеська обл., м. Одеса, вул. Садова, 16; ) про стягнення 50 494,58 грн задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації «Національно-культурне об`єднання громадян «Білорусь» (65023, Одеська обл., м. Одеса, вул. Садова, 16; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) 50 494,58 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди, 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 червня 2024 р.

Суддя Р.В. Волков