ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1108/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомКомунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "МІРІНВЕСТ"
про стягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

КП "ШЛЯХРЕМБУД" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "МІРІНВЕСТ", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги за Договором надання послуг від 27.10.2022 №25 в розмірі 197.692,00 грн, з яких: 180.633,60 грн - сума основної заборгованості, 10.514,05 грн - інфляційні втрати, 6.544,35 грн - 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.422,40 грн.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг на підставі Договору надання послуг від 27.10.2022 №25 за Актом надання послуг від 30.11.2022 №1150.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2024 з урахуванням малозначності справи №922/1108/24 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та отримана останнім 10.04.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "МІРІНВЕСТ" (замовник) та КП "ШЛЯХРЕМБУД" (виконавець) був укладений Договір надання послуг від 27.10.2022 №25 (надалі - Договір). Згідно з його умовами виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги спеціальними машинами та механізмами, а замовник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити надані послуги.

Загальна вартість послуг за цим Договором складається з вартості послуг, наданих у межах строку дії цього Договору, відповідно до актів наданих послуг та інших документів до Договору. Вартість надання послуг механізмами за одну годину визначається згідно з розрахунку вартості послуг в кожному випадку окремо (пункти 3.1., 3.2. Договору).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. Договору розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту наданих послуг та одержання рахунку на оплату вищевказаних послуг. Сторони свідчать, що замовник зобов`язується розрахуватися з виконавцем за надані послуги протягом 30 календарних днів з моменту отримання від виконавця документів відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє до 31.12.2022 (пункт 10.1. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили назву механізму та вартість 1 маш./год., а саме: дорожня фреза Wirtgen W 1000 F - 3.396,00 грн/год. без ПДВ; тягач сідельний MAN, навантаження на СЗП - 14,0 т - 3.682,00 грн/год. без ПДВ.

Як зазначає позивач, ним на виконання умов Договору були надані відповідачу послуги на загальну суму 180.633,60 грн, про що свідчить Акт наданих послуг від 30.11.2022 №1150 підписаний без зауважень зі сторони замовника та виконавця.

04.10.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 03.10.2023 №989, в якій вимагав до 20.10.2023 сплати на його користь 263.965,77 грн в рахунок погашення заборгованості за Договором.

У відповідь на вказану претензію відповідач у листі від 11.10.2023 №11-10/01 зазначив, що позивач у порушення вимог ПК України не зареєстрував податкову накладну на суму 180.633,60 грн, у зв`язку з чим завдав його збитків у вигляді непередбачених витрат грошових коштів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем були надані відповідачу послуги за Договором на суму 180.633,60 грн з ПДВ, що підтверджується Актом наданих послуг від 30.11.2022 №1150, який підписаний відповідачем без зауважень.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Судом встановлено настання строків виконання грошових зобов`язань відповідача. Так, умовами пункту 4.2. Договору передбачено, що замовник зобов`язується розрахуватися з виконавцем за надані послуги протягом 30 календарних днів з моменту отримання від виконавця документів відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Натомість, доказів сплати заборгованості в розмірі 180.633,60 грн матеріали справи не містять, а позивачем у позовній заяві не зазначено про існування таких доказів.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав, а факт наявності заборгованості в розмірі 180.633,60грн підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору поставки, укладеного в спрощений спосіб, та діючого законодавства, та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості - суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором у розмірі 180.633,60грн.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 10.514,05 грн - інфляційних втрат та 6.544,35 грн - 3% річних.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, свідчить про правомірність нарахування позивачем відповідачу відсотків річних та інфляційних втрат.

Перевіркою доданих до позовної заяви розрахунку 3% річних судом встановлено, що позивачем допущена помилка, а саме: оскільки Акт наданих послуг №25 був підписаний 30.11.2022, то відповідно до положень статті 253 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок) останнім днем оплати наданих позивачем послуг є 30.12.2022. А тому прострочення виконання зобов`язання з оплати послуг розпочалося з 31.12.2022, а не з 30.12.2022 як помилково вказано позивачем.

З огляду на викладене, арифметично правильний розмір 3% річних за період прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг становить 6.529,50 грн. В іншій частині (14,85 грн) 3% річних нараховані безпідставно та помилково.

Встановлена судом помилка не вплинула на розрахунок інфляційних втрат, а тому таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно та відповідно до вимог чинного законодавства. Отже, позовні вимоги в цій частині (про стягнення інфляційних втрат у розмірі10.514,05 грн) є законними та обґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача: 180.633,60 грн - суми основної заборгованості, 10.514,05 грн - інфляційних втрат, 6.529,50 грн - 3% річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями статті 129 ГПК України, згідно з якими судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.422,22грн покладаються на відповідача, в іншій частині (0,18 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРІНВЕСТ" (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, ) на користь Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20, ) 180.633,60 грн - суму основної заборгованості, 10.514,05 грн - інфляційні втрати, 6.529,50 грн - 3% річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.422,22 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "03" червня 2024 р.

Суддя Н.С. Добреля