СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Харків Справа №922/2657/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» - Огородник В.В., за довіреністю №19/4-02/63 від 10.01.2024 року;

апелянта (арбітражний керуючий Родзинський А.А.) не з`явився;

боржник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича (вх.№386Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2023 року у справі №922/2657/21,

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ),

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдинг Групп» (61201, м.Харків, пр. Перемоги, буд.55Е, ),

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.08.2021 року у даній справі відкрито провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдинг Груп»; визнано вимоги кредитора Фізичної особи-підприємця Мирошника Володимира Івановича у сумі основного боргу 700000,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 року заяву ОСОБА_1 про заміну кредитора у справі №922/2657/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдинг Груп» задоволено. Здійснено процесуальне правонаступництво у справі №922/2657/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдинг Груп» шляхом заміни сторони - кредитора ФОП Мирошника Володимира Івановича на його правонаступника ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.01.2024 року (повний текст складено 30.01.2024 року, суддя Лавренюк Т.А.) закрито провадження у справі №922/2657/21 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдинг Груп» банкрутом.

Ухвалено скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів, який введений ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.08.2021 року у справі №922/2657/21.

Арбітражний керуючий Родзинський А.А. з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2024 року;

- повернути справу №922/2657/21 до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду у новому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки місцевого господарського суду, щодо відсутності ознак неплатоспроможності спростовуються матеріалами справи. Так, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство послався на норму матеріального права - п.9 ч.1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, що справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України. Проте, з урахуванням приписів п.8 ч. 1 ст. 20 ГПК України справа №922/2657/21 про банкрутство ТОВ «Трейдинг Груп» підляє розгляду саме в господарський судах, а конкретно в господарському суді Харківської області з урахуванням підсудності визначеною ч.13 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що конкурсними кредиторами було прийнято рішення про клопотання перед господарським судом про введення ліквідаційної процедури у справі №922/2657/21 про банкрутство ТОВ «Трейдинг Груп» та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Родзинського А.А. При цьому, в межах даної справи мало місце дослідження обставин, що активи боржника не перевищують його пасиви, що є достатньою підставою для введення ліквідаційної процедури у відповідності до ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2023 року у справі №922/2657/21. Встановлено учасникам справи строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання на 28.03.2024 року і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2657/21.

Вказана ухвала суду була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 04.03.2024 року о 17:29 год.

05.03.2024 року матеріали справи №922/2657/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.

18.03.2024 року від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3917), в якому зазначає, що згодне з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 28.03.2024 року з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі та з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, керуючись приписами ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголосшено перерву у розгляді справи до 18.04.2024 року.

Вказана ухвала суду була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 02.04.2024 року.

У судовому засіданні 18.04.2024 року оголошено протокольну перерву до 25.04.2024 року. У той час ухвалою суду від 29.04.2024 року повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2023 року у справі №922/2657/21 відбудеться 06.05.2024 року о 12:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Вказана ухвала суду була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 30.04.2024 року.

У судовому засіданні 06.05.2024 року представник кредитора Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» підтримав наданий ним відзив на апеляційну скаргу.

В ухвалах суд доводив до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, відповіді на відзив доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника кредитора, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, у разі: 1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи; 4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника; 5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; 6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом; 7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог; 9) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України; 10) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 11) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України; 12) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; 13) в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу керувався ст.49, п.9 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Однак, згідно п.8 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Таким чином з урахуванням приписів п.8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України справа №922/2657/21 про банкрутство ТОВ «Трейдинг Груп» підлягає розгляду саме в господарський судах, а конкретно в Господарському суді Харківської області з урахуванням підсудності визначеною ч.13 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про неповноту проведення арбітражним керуючим процедури розпорядження майном, що не дає суду можливості виконати одне із завдань, що полягає у з`ясуванні ознак банкрутства, в тому числі й виявленні обставин наявності ознак фіктивного банкрутства або доведення до банкрутства, і вже із врахуванням цих обставин, встановленні наявності або відсутності підстав для можливості переходу до наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі.

Слід відзначити, що у даній справі мав місце апеляційний перегляд ухвали суду від 02.12.2021 року про закриття провадження у справі. Так, постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 року встановлено наявність заборгованості у ТОВ «Трейдинг Груп» перед ФОП Мирошник В.І. (здійснено заміну на Чуканову А.О.), яка підтверджена рішеннями Господарського суду Харківської області: №922/99/20, №922/98/20, №922/97/20, №922/96/20, які набрали законної сили. Також зроблено висновок, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що боржник може виконати зобов`язання перед кредиторами, вимоги яких було визнано судом у справі про банкрутство не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом України з процедур банкрутства, а саме введенням ліквідаційної процедури та призначенням ліквідатора, а висновки щодо відсутності ознак неплатоспроможності спростовуються матеріалами справи.

Тобто, в межах даної справи вже було встановлено, що активи боржника не перевищують його пасиви і це є достатньою підставою для введення ліквідаційної процедури у відповідності до ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд першої інстанції, аргументуючи висновок про закриття провадження вказав, що арбітражним керуючим до суду був наданий звіт розпорядника майна від 29.06.2023 року, в якому зазначено про неможливість надання відомостей про рух коштів по рахунках боржника за три роки, що передували даті відкриття провадження у справі про банкрутство, з посиланням на ч. 10 ст. 44 КУзПБ, відповідно до якої розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цих Кодексом, а отримання вищезазначених відомостей складає банківську таємницю.

Суд першої інстанції вказав, що неодноразово відкладав підготовче судове засідання, зобов`язуючи арбітражного керуючого надати суду письмові пояснення разом із документальним підтвердженням того, на підставі яких саме даних та яких саме документів розпорядником майна був зроблений аналіз фінансово-господарської діяльності боржника; зазначити які саме дії та аналіз яких саме документів був проведений розпорядником майна з метою виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, інших незаконних дій та надати суду відповідні докази. Однак вимоги суду виконані не були.

Частиною 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В оскаржуваній ухвалі встановлено, що розпорядник майна повідомляв господарський суд, що в нього відсутня можливість подати докази на вимогу суду, зокрема, рух коштів по рахунках боржника за три роки, що передували даті відкриття провадження у справі про банкрутство. Так, розпорядник майна звертався до боржника з відповідним запитом, проте отримав відмову з посиланням на відсутність грошових коштів на отримання відомостей від банківських установ.

Матеріали справи свідчать, що аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та аналіз з метою виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, інших незаконних дій було зроблено розпорядником майна відповідно до даних бухгалтерського обліку боржника, про що зазначалося розпорядником майна.

За своїм змістом, не надання розпорядником майна доказів на вимогу суду, не є підставою для висновку місцевого господарського суду що справа не підлягає розгляду в господарських судах, а є виключно підставою для прийняття судових рішень про здійснення процесуального примусу щодо розпорядника майна або його відсторонення.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає хибним висновок місцевого господарського суду, про неможливість підстав для можливості переходу до наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, оскільки в межах справи вже було встановлено наявність пасиву боржника та відсутність в нього активів, клопотання конкурсних кредиторів про перехід до процедури ліквідації у справі про банкрутство, тобто у місцевого господарського суду були усі передбачені Кодексом обставини та рішення для переходу до наступної процедури ліквідації у справі про банкрутство.

Основною метою процедури банкрутства, яка передбачена у преамбулі КУзПБ, є задоволення вимог кредиторів, що може відбуватись або через відновлення платоспроможності боржника, або через визнання його банкрутом.

Справа про банкрутство відкрита за ініціативою кредиторів, які не змогли отримати виконання боржником його зобов`язань не у добровільному порядку не після прийняття судових рішень про стягнення грошових коштів у позовних провадженнях.

Кодекс України з процедур банкрутства передбачає можливість ліквідатора призначеного за ініціативою кредиторів відшукати активи боржника, у тому числі шляхом спростування майнових дій боржника або визнання недійсними правочинів що передували трьом рокам перед процедурою банкрутства.

Закривши провадження у справі про банкрутство, місцевий господарський суд фактично позбавив кредиторів можливості захисту своїх прав та інтересів щодо задоволення своїх вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що твердження розпорядника майна арбітражного керуючого Родзинського А.А., викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та є доведеними, тоді як господарським судом першої інстанції прийнято ухвалу за невідповідністю висновків, з неповним з`ясуванням обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 25.01.2023 року у справі №922/2657/21 скасуванню з її направленням до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду згідно приписів ст.271 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою суду від 15.02.2024 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2023 року у справі №922/2657/21 залишено без руху з підстави невиконання скаржником п.2 та п.3 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору і доказів направлення апеляційної скарги всім учасникам справи. Апелянту ухвалено усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказана ухвала направлена апелянту до електронного кабінету користувача і доставлена йому 15.02.2024 року о 16:11 год.

27.02.2024 року від апелянта надійшла заява про усунення недоліків (вх.№2884) з додатками, а саме квитанцією у підтвердження сплати судового збору №7797-2461-1244-6808 від 26.02.2024 року та описи вкладення у цінний лист у підтвердження направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.

Перевіркою системи щодо сплати та зарахування судового збору встановлено, що судовий збір за квитанцією №7797-2461-1244-6808 від 26.02.2024 року у розмірі 3028,00 грн не надійшов. Зі змісту квитанції вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір за невірним реквізитами, а саме на неналежний рахунок.

З огляду на викладене, враховуючи закінчення апеляційного провадження, суд дійшов висновку про стягнення з апелянта в рахунок Державного бюджету України судового збору у розмірі 3028,00 грн. за подання наразі апеляційної скарги.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 269, 270, ст.275, ст.ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2024 року у справі №922/2657/21 скасувати.

Справу №922/2657/21 направити до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.

Стягнути з арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України 3028,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.06.2024 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов