РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2024Справа № 910/19725/23
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/19725/23.

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А)

До Фізичної особи-підприємця Бабича Дмитра Борисовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 153 996, 59 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Бабича Дмитра Борисовича про стягнення 153 996, 59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2018 між сторонами укладено тимчасовий договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі № 09563/5-10 СА, який діяв до 30.12.2018.

Після закінчення дії тимчасового договору № 09563/5-10 СА від 15.03.2018 позивач продовжував надавати послуги з водопостачання відповідачу, а останній приймати зазначені послуги, так позивач у період з 01.10.2020 по 31.07.2023 надав відповідачу послуги в загальному розмірі 152 324, 54 грн, а відповідач в свою чергу в період з жовтня 2020 по лютий 2021, квітень 2021, липень 2021, жовтень 2021 здійснив часткові оплати за надані позивачем послуги у загальному розмірі 24 323, 76 грн.

За таких обставин у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за надання послуги з водопостачання в розмірі 123 396, 24 з урахуванням перерахунків у загальному розмірі 4 604, 54 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача 153 996, 59 грн, з яких: 123 396, 24 грн - основний борг; 25 257, 39 грн - інфляційні втрати; 5 342, 96 грн - 3% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати (судовий збір).

18.01.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 18.01.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

24.01.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою від 18.01.2024.

19.02.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/19725/23 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відмовлено в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

15.03.2018 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», як постачальником (позивач) та Фізичною особою-підприємцем Бабичом Дмитром Борисовичем , як абонентом (відповідач) укладено тимчасовий договір на надання послуги з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі № 09563/5-10СА.

В пункті 1 тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018 зазначено, що цей договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва (надалі - Умови), а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (в подальшому - Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (в подальшому - Правила приймання), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затвердженими Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.10.2011 за № 1879, зареєстрованими в Головному управлінні юстиції у м. Києві 17.10.2011 за № 44/903 (в подальшому - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до дислокації споживачів (орендарів та/або власників нежитлових приміщень) житлового/нежитлового фонду, яка є невід`ємною частиною тимчасового договору № 09503/5-10 СА від 15.03.2018, послуги з водопостачання та водовідведення постачались позивачем до приміщень відповідача за адресами:

1) АДРЕСА_3;

2) АДРЕСА_5;

3) АДРЕСА_6;

4) АДРЕСА_2 .

Пунктом 7.1. тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018 встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30 грудня 2018 року.

У відповідності до пункту 7.2. тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018, після припинення дії договору всі зобов`язання постачальника перед абонентом припиняються. Споживання абонентом послуг забороняється. В разі продовження абонентом споживання послуг після закінчення терміну дії договору, споживання послуг з водопостачання та водовідведення вважається самовільним, безобліковим та підлягає оплаті відповідно до п.п. 3.3. Правил користування.

Після закінчення дії тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018 позивач продовжував надавати послуги обумовлені договором, а відповідач приймав такі послуги.

Таким чином, в період з 01.10.2020 по 31.07.2023 позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та приймання стічних вод на загальну суму 152 324, 54 грн.

Відповідач в свою чергу в період з жовтня 2020 по лютий 2021, квітень 2021, липень 2021 та жовтень 2021 здійснив часткову оплату у розмірі 24 323, 76 грн.

Окрім цього, позивач у жовтні 2020, липні 2023 та серпні 2023 у зв`язку з передачею показань приладів обліку та необхідністю приведення нарахувань у відповідності до показань приладу обліку здійснив перерахунок на загальну суму -4 604, 54 грн.

06.04.2023, 11.07.2023, 17.10.2023 позивач направляв відповідачу вимоги щодо оплати заборгованості за надані послуги, проте відповідач не виконав вимогу позивачу.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за надані останньому послуги з водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 123 396, 24 грн, а також 3% річних у загальному розмірі 5 342, 96 грн та інфляційних втрат у загальному розмірі 25 257, 39 грн, які позивач нараховує відповідачу за несвоєчасне здійснення оплати.

II. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення 123 396, 24 грн заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та 3 % річних і інфляційних втрат.

Юридичними підставами позову є стаття 173 Господарського кодексу України, статті 526, 629 Цивільного кодексу України, Закон України «Про питну воду та питне водопостачання», Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008.

Фактичними підставами позову є несвоєчасне та не в повній здійснення відповідачем оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення після закінчення строку дії тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після закінчення дії тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018 продовжував користуватися послугами позивача, проте не здійснював своєчасної та повної оплати за надані позивачем відповідачу послуги після закінчення дії тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.02.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення, ухвалу суду від 19.02.2024 відповідач отримав - 23.02.2024.

Однак відповідач правом на подання відзиву в даній справі не скористався.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

Враховуючи викладене вище, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи № 910/19725/23 належним чином, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи має позивач правові підстави вимагати у відповідача здійснити оплату за надані послуги, які надавались позивачем після закінчення строку дії тимчасового договору?

- чи має відповідач здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги, якщо у останнього відсутній письмовий договір з виконавцем?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

(1) Щодо стягнення основного боргу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 2 частини 2 зазначеної статті внормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 1, пункт 1 частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору (частина 7 статті 180 Господарського кодексу України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина 1 статті 631 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, 15.03.2018 між сторонами укладено тимчасовий договір на надання послуги з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі № 09563/5-10СА у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод

Згідно пункту 7.1. тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30 грудня 2018 року.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами після закінчення терміну дії тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018 постійного договору про надання послуг із водопостачання та водовідведення.

Проте, незважаючи на відсутність укладеного договору відповідач продовжував фактично отримувати послуги з водопостачання та водовідведення для потреб об`єктів в місті Києві по АДРЕСА_3 літ. Б, АДРЕСА_4 літ. Б, АДРЕСА_2 за період з 01.10.2020 по 31.07.2023 на суму 152 324, 54 грн, на підтвердження чого позивачем надані відповідні погоджені відповідачем Акти про зняття показань з приладів обліку за спірний період, які місять номери приладів обліку, зазначення місця встановлення, дату знаття показань, обсяги попереднього періоду, попередні та поточні показники тощо.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг.

За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані йому послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

В силу приписів частини 1 статті 2 та пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини що виникають у процесі централізованого водопостачання, централізованого водовідведення відносяться до комунальних послуг, а тому регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги».

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом (частина 1 статті 218 Цивільного кодексу України).

Суд констатує, що недійсність договору з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у зв`язку з недодержанням сторонами письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобов`язання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Також, дані правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», так зокрема статтею 2 названого Закону встановлено, що дія вказаного Закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел, систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Підприємство питного водопостачання - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об`єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою за допомогою пунктів розливу (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв) підготовки питної води та/або виробництво фасованої питної води. Централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб (статті 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання).

Таким чином, з огляду на приписи законодавства, позивач є виробником та постачальником послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а відповідач є споживачем таких послуг.

Облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що відповідають вимогам технічних регламентів (стаття 42 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання).

Пунктом 7.2. тимчасового договору № 09563/5-10СА від 15.03.2018 встановлено, що в разі продовження абонентом споживання послуг після закінчення терміну дії договору, споживання послуг з водопостачання та водовідведення вважається самовільним, безобліковим та підлягає оплаті відповідно до п.п. 3.3. Правил користування.

Пунктом 3.3. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008, зареєстроване в міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627 (в редакції від 26.11.2012, яка діяла на дату укладення договору) встановлено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Пунктами 3.2. та 3.5. зазначених Правил встановлено, що водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 97 від 19.04.2021 внесені зміни до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008.

Так, пунктом 2 Розділу IV Правил № 190 від 27.06.2008 в редакції від 19.04.2021 визначено, що самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається зокрема користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг.

Пунктом 7 Розділу IV Правил № 190 від 27.06.2008 в редакції від 19.04.2021 внормовано, що у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води. Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб. Пунктом 1 Розділу V зазначених правил, споживачі, які приєднані або мають намір приєднатися до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, зобов`язані забезпечити наявність у них засобів вимірювальної техніки, за умови їх відповідності вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки (далі - вузли комерційного обліку).

Самовільне користування - користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення за відсутності договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із виконавцем комунальної послуги, а також у випадку порушення споживачами умов укладеного між сторонами договору (пункт 4 Розділ І Правил № 190 від 27.06.2008 в редакції від 19.04.2021).

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Правил № 190 від 27.06.2008 в редакції від 19.04.2021, приймання стічних вод від споживачів до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за № 56/31508 (далі - Правила приймання стічних вод), та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за № 56/31509, а також місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту, які затверджуються органом місцевого самоврядування в установленому порядку.

Стічна вода - вода, що утворилася в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар`єрної і дренажної води), а також відведена із забудованої території, на якій вона утворилася внаслідок атмосферних опадів (пункт 3 розділу І Правил № 316 від 01.12.2017).

Згідно пункту 20 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019, комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що в період з 01.10.2020 по 31.07.2023 надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на загальну суму 152 324, 54 грн, на підтвердження чого позивачем надані відповідні погоджені з відповідачем акти обстеження та зняття показань з вузлів обліку, фотофіксація показань вузлів обліку за спірний період, розрахунок обсягів спожитих послуг за спірний період.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживачі питної води зобов`язані, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання (стаття 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначає, що обов`язок оплати послуг у відповідача виникав:

- в період до 01.07.2021 в строк, встановлений пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведенню», затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (втратили чинність 01.05.2022), згідно якого оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем);

- в період з 01.07.2021 в строк, встановлений пунктом 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019, згідно якого оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечено відповідачем, останній здійснив часткову оплату 01.10.2020, 04.11.2020, 04.12.2020, 14.01.2021, 15.02.2021, 12.04.2021, 02.07.2021, 06.10.2021 за надані послуги в загальному розмірі 24 323, 76 грн. В призначеннях платежів, відповідач посилався на тимчасовий договір № 09563/5-10СА від 15.03.2018. Зазначені обставин підтверджуються долученим до позовної заяви реєстром надходжень грошових коштів від відповідача за період з 01.10.2020 по 31.08.2023.

Також, позивач у жовтні 2020, липні 2023 та серпні 2023, у зв`язку з передачею показань приладів обліку та необхідністю приведення нарахувань у відповідності до показань приладу обліку здійснив перерахунок на загальну суму -4 604, 54 грн.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач, доказів пред`явлення претензій щодо якості обсягів та термінів надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, доказів опротестування виставлених позивачем актів про зняття показань з приладів обліку, а також наявності письмових відмов у прийнятті послуг до матеріалів справи не надав.

А отже, матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо вартості спожитих та не оплачених послуг.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 стаття 16 Цивільного кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 3 статті 13 та частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з жовтня 2020 року по липень 2023 складає 123 396, 24 грн, а тому вимога позивача щодо стягнення суми боргу за надані послуги підлягає задоволенню.

(2) Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5 342, 96 грн та інфляційні втрати у розмірі 25 257, 39 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначив, що початковий період прострочення визначав в період до 01.07.2021 у відповідності до пункту 18 Правил № 630 від 21.07.2005 (втратили чинність 01.05.2022), а в період з 01.07.2021 у відповідності до пункту 37 Правил № 690 від 05.07.2019.

Позивач до позовної заяви надає розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за кожним місяцем окремо в межах спірного періоду.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок зазначає, що він частково є неправильним, зокрема, судом встановлено, що за деякі періоди коли відповідач здійснював часткові оплати у строк передбачений вище зазначеними Правилами, позивач у розрахунках не врахував даних оплат. Так, наприклад за липень 2021 року позивач нараховує відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.09.2021 по 31.08.2023, проте відповідач 02.07.2021 здійснив оплату у розмірі 12 764, 00 грн, що в свою чергу покрило суму заборгованості за липень 2021 року, окрім цього оплату відповідач здійснив в строк передбачений пунктом 37 Правил № 690 від 05.07.2019, тому за зазначений період у позивача не було підстав нараховувати 3% річних та інфляційні втрати.

За таких обставин, суд здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням здійснення відповідачем часткових оплати та за періоди, які визначені позивачем зазначає, що з відповідача підлягає стягненню 3% річних у загальному розмірі 4 709, 13 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 20 815, 06 грн.

VI. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки даним рішенням позовні вимоги задовольняються частково, в такому випадку суд покладає суму судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача 2 595, 53 грн та на позивача 88, 47 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Фізичної особи-підприємця Бабича Дмитра Борисовича про стягнення 153 996, 59 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бабича Дмитра Борисовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код: 03327664) суму основного боргу у розмірі 123 396 (сто двадцять три тисячі триста дев`яносто шість) грн 24 коп., 3% річних у розмірі 4 709 (чотири тисячі сімсот дев`ять) грн 13 коп., інфляційні втрати у розмірі 20 815 (двадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн 06 коп. та суму судового збору у розмірі 2 595 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн 53 коп.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 633, 83 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 442, 33 грн.

4. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 88, 47 грн покласти на позивача.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких