За позовом Фізичної особи-підприємця Дудікової Лариси Володимирівни
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо»
про стягнення 1.177.493,95 грн
Суддя Сівакова В.В.
секретар судового засідання Ключерова В.С.
за участю представників сторін
від позивача Горобець Д.Г., ордер серії АВ № 1050502 від 24.05.2023
від відповідача не з`явився
від третьої особи не з`явився
08.12.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Дудікової Лариси Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля» про стягнення 1.177.493,95 грн, з яких 745.297,05 грн матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 138.600,00 грн додаткових витрат та упущеної вигоди в розмірі 293.600,90 грн.
21.12.2023 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/18794/23 від 16.04.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля» на користь Фізичної особи-підприємця Дудікової Лариси Володимирівни 745.297,05 грн матеріальної шкоди, 138.600,00 грн додаткових витрат, 43.904,08 грн упущеної вигоди, 11.133,62 грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дудікової Лариси Володимирівни в дохід Державного бюджету України 48,00 грн судового збору. В іншій частині в позові відмовлено повністю.

22.04.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в сумі 2.378,30 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 86.000,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/18794/23 від 24.04.2024 судове засідання призначено на 14.05.2024.

02.05.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу до розміру 51.000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні 14.05.2024 вимоги заяви підтримав повністю.

Відповідач та третя особа в судове засідання 24.04.2024 не з`явилися.

В судовому засіданні 14.05.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем зазначено, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу буде складати близько 50.000,00 грн; детальний розрахунок витрат на правову допомогу буде подано в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У поданій 22.04.2024 заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача 86.000,00 грн витрат на правову допомогу та 2.378,30 грн витрат пов`язаних з наданням правової допомоги щодо забезпечення участі представника позивача у судові засідання.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З огляду на викладене, заява позивача разом з доказами про витрати на правову допомогу надійшла 22.04.2024, тобто в межах встановленого строку на її подання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

11.05.2023 між Фізичною особою-підприємцем Дудіковою Ларисою Володимирівною (Клієнт, позивач) та Адвокатом Горобець Дмитром Григоровичем (Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги № б/н (далі - договір), предметом якого є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта.

Підтвердженням того, що Горобець Дмитро Григорович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 0000020 від 23.01.2025.

Відповідно до п. 3.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 01.05.2025.

Згідно з п. 4.1 договору гонорар Адвоката складається з погодинної оплати та розраховується згідно фактично витраченого часу роботи Адвоката про що складається відповідний акт. У акті зазначається строк оплати гонорару.

19.04.2024 між позивачем та Адвокатом складено акт про надану професійну правничу допомогу, з якого вбачається, що Адвокат згідно договору надав Клієнту правничу допомогу по справі № 910/18794/23, перелік яких наведений у акті, загальна кількість витраченого часу склала 86 годин, вартість яких становить 86.000,00 грн.

Згідно з п. 3 акту сторони дійшли згоди, що оплата буде проведена після набрання рішенням законної сили та видачі виконавчого документа.

Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Також позивач вважає, що його витрати на явку представника до суду є витратами, пов`язаними з необхідністю забезпечення розгляду справи по суті. Так, позивач був змушений направити свого представника до суду, який знаходиться у м. Київ, тоді як позивач та його представник у м. Вінниця, про що зазначено як у позовній заяві, так вбачається з наявних у справі документів. З метою явки в судові засідання представником позивача використано залізничний транспорт, що підтверджується поданими квитками щодо проїзду залізницею 30.01.2024, 06.02.2024, 13.02.2024, 05.03.2024, 26.03.2024 за маршрутом Вінниця-Київ та Київ-Вінниця, загальна вартість яких склала 2.378,30 грн.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до 51.000,00 грн. При цьому відповідачем не наведено заперечень щодо витрат пов`язаних із необхідністю забезпечення представника позивача у судові засідання в розмірі 2.378,30 грн.

Суд частково погоджується з доводами відповідача наведеними у клопотанні про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу та вважає, що зазначені у пунктах 1-3 акту від 19.04.2024 (надання консультації щодо фіксації обставин ДТП, порядку вчинення інших дій щодо ліквідації її наслідків; надання консультації щодо подальших дій клієнта; складання та направлення заяви щодо визнання клієнта потерпілим), вартість яких склала 10.000,00 грн не стосуються розгляду даної справи, а тому не підлягають покладенню на відповідача.

Слід зазначити, що за змістом статті ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг та їх розмір, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 61.757,83 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 237, 238, 240, 244 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 1-5; ) на користь Фізичної особи-підприємця Дудікової Лариси Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 61.757 (шістдесят одну тисячу сімсот п`ятдесят сім) грн 83 коп. витрат на правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 31.05.2024.

СуддяВ.В. Сівакова