ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/151/24

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до відповідачів 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Вертикаль», м. Бориспіль Київської області

2) Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради, м. Бориспіль Київської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1: ОСОБА_2 , м. Вишневе Київської області

про визнання трудових відносин припиненими,

за участю представників:

від позивача: Менчак О.О. особисто;

від відповідачів: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач ОСОБА_1 , м. Київ звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 18.01.2024 до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Вертикаль», м. Бориспіль Київської області (далі по тексту ТОВ «Фірма Вертикаль»), Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради (далі по тексту - Відділ), в якій просить суд:

- визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 із ТОВ «Фірма Вертикаль» з 20 жовтня 2023 року;

- зобов`язати державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника (директора) ТОВ «Фірма Вертикаль» ОСОБА_1 .

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 6 056,00 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 вирішив припинити трудові відносини з ТОВ «Фірма Вертикаль» у зв`язку з чим неодноразово звертався із заявами про звільнення за власним бажанням та ініціював збори учасників у спосіб повторного подання відповідних заяв.

Позивач твердить, що надіслав вказані заяви зборам засновників поштою. Разом з тим, надіслані заяви не були доставлені адресату, були повернуті відправнику, відповідно залишились не розглянутими зборами засновників.

Позивач твердить, що доклав всіх зусиль для звільнення його з посади директора за власним бажанням, проте подані ним заяви залишені без розгляду, чим порушено його трудові права, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду.

Також, позивач просить суд зобов`язати державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника (директора) ТОВ «Фірма Вертикаль» ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

06.02.2024 позивач подав виправлену позовну заяву від 05.02.2024 про припинення трудових відносин.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.02.2024 відкрито провадження у справі №911/151/24 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.03.2024. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1 єдиного засновника ТОВ «Фірма Вертикаль» ОСОБА_2 .

Цією ж ухвалою суд зобов`язав третю особу подати суду пояснення щодо позову та відзиву, підтверджені документально та обґрунтовані нормативно, а також зобов`язав позивача подати до суду належним чином завірену копії статуту ТОВ «Фірма Вертикаль» (). Суд також зобов`язав відповідача подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали належним чином завірену копії статуту ТОВ «Фірма Вертикаль» () та здійснити реєстрацію електронного кабінету юридичної особи ТОВ «Фірма Вертикаль» в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, про що письмово повідомити суду.

Вказану копію ухвали від 07.02.2024, відповідно до вимог процесуального закону, було надіслано відповідачу 1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №740 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 79-Б. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та 26.02.2024 повернуто підприємством зв`язку на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Також, засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №098 суд направив копію ухвали від 07.02.2024 на адресу третьої особи засновника ТОВ «Фірма Вертикаль», вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі, що зазначена в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме АДРЕСА_1 . Вказане поштове відправлення не було вручено адресату та 29.02.2024 повернуто підприємством зв`язку на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно із пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №114, відповідач 2 копію ухвали від 07.02.2024 про відкриття провадження отримав 13.02.2024.

09.02.2024 на виконання вимог ухвали від 07.02.2024 позивач подав до матеріалів справи копію статуту ТОВ «Фірма Вертикаль».

У підготовче судове засідання 04.03.2024 з`явився позивач. Відповідачі та третя особа не з`явились, уповноважених представників для участі в судовому засіданні не направили, про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі відзив на позов не подали.

Ухвалою від 04.03.2024 підготовче судове засідання відкладено на 18.03.2024. Встановлено додатковий строк для подання учасниками справи наявних та раніше не поданих доказів, заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань до 18.03.2024.

Рекомендовані поштові відправлення, якими суд направляв відповідачу 1 та третій особі копію ухвали від 04.03.2024, не були вручені адресатам та повернуті підприємством зв`язку на адресу суду.

У підготовчому судовому засіданні 18.03.2024 суд оголосив перерву до 01.04.2024, про що повідомив присутнього позивача особисто під розпис, відсутніх відповідачів та третю особу ухвалами про повідомлення у порядку ст. 120-121 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

Так, 19.03.2024 суд викликав третю особу у судове засідання, призначене на 01.04.2024, у спосіб розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У підготовчому судовому засіданні 01.04.2024 суд оголосив перерву до 22.04.2024, про що повідомив присутнього позивача особисто під розпис, відсутніх відповідачів та третю особу ухвалами про повідомлення у порядку ст. 120-121 ГПК України.

08.04.2024 позивач, посилаючись на ч. 3 ст. 46 ГПК України, подав клопотання про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви в частині способу захисту. В уточненій позовній заяві позивач просить суд припинити трудові відносини ОСОБА_1 із ТОВ «Фірма Вертикаль» за власним бажанням з дати набрання судовим рішенням законної сили; зобов`язати державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника (директора) ТОВ «Фірма Вертикаль» ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням.

Ухвалою від 22.04.2024 суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову (яка оформлена у формі уточненої позовної заяви від 05.04.2024), постановив, що справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до поданої позивачем уточненої позовної заяви від 05.04.2024, а саме про:

припинення трудових відносин ОСОБА_1 із ТОВ «Фірма Вертикаль» за власним бажанням з дати набрання судовим рішенням законної сили;

зобов`язання державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про керівника (директора) ТОВ «Фірма Вертикаль» ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням.

Крім того, вказаною ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.05.2024; встановив відповідачам строк для подання відзиву на заяву позивача про зміну предмету позову до 07.05.2024.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 20.05.2024 суд у порядку ст. 216 ГПК України оголосив перерву до 03.06.2024, про що повідомив присутнього позивача особисто під розпис, відсутніх відповідачів та третю особу ухвалами про повідомлення у порядку ст. 120-121 ГПК України.

У судове засідання 03.06.2024 з`явився позивач. Відповідача та третя особа повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. За приписами статті 202 ГПК України, повторна неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 03.06.2024 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов ОСОБА_1 до відповідачів 1) ТОВ «Фірма Вертикаль», 2) Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_2 , про визнання трудових відносин припиненими, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25.01.2006 Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області здійснено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Фірма Вертикаль», номер запису 0000873.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» ( Закон № 2275-VIII) установчим документом товариства є статут.

Рішенням єдиного учасника №20/2 ТОВ «Фірма Вертикаль» від 03.03.2020 затверджено статут товариства у новій редакції, за умовами якого:

- ТОВ «Фірма Вертикаль» створене за рішенням засновників/учасників для здійснення діяльності з метою одержання прибутку (п. 1.1);

- товариство є юридичною особою. Товариство вважається створеним з дня його державної реєстрації (п. 3.1);

- номінальна вартість часток учасників товариства: ОСОБА_2 , частка в статутному капіталі товариства у розмірі 35 000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу (п. 4.3);

- загальні збори учасників є вищим органом товариства. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (п. 10.1.1, 10.1.4);

- до компетенції загальних зборів учасників належать зокрема обрання директора товариства, встановлення розміру винагороди директора, визначення форм контролю та нагляду за діяльністю директора (пп. 7 п. 10. 1.5);

- виконавчим одноособовим органом товариства є директор Товариства. Директором Товариства може бути учасник товариства, а також особа, яка не є учасником товариства. Фізична особа, яка є директором товариства не може бути членом наглядової ради цього товариства (п. 10.2.1);

- директор діє від імені товариства без довіреності та здійснює управління поточною діяльністю товариства та вирішення всіх питань (крім питань, що належать до виключеної компетенції загальних зборів учасників), пов`язаних з управлінням поточною діяльності товариства, зокрема ініціює, організовує скликання загальних зборів учасників товариства. Забезпечує дотримання порядку та вимог скликання загальних зборів учасників товариства (п. 10.2.3);

- договір, що укладається з директором товариства, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників (п. 10.2.7).

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 23 Загальної Декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Згідно ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Реалізація права громадянина на працю здійснюється шляхом укладення ним трудового договору і виконання кола обов`язків за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою, яка передбачається структурою і штатним розписом підприємства, установи чи організації.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України). Частинами першою - четвертою статті 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (стаття 28 Закону № 2275-VIII)

Загальні збори учасників є вищим органом товариства (частина перша статті 29 Закону № 2275-VIII), до компетенції якого належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства (пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII).

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Фірма Вертикаль» від 14.09.2022 призначено на посаду директора ОСОБА_1 з 15.09.2022. Вирішено здійснити державну реєстрацію змін відомостей про товариство, які містять в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Зазначене рішення зареєстровано приватним нотаріусом Стиблиною О.В. за №1419.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 Рішення №1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт «г» частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України «Про господарські товариства» і частину п`яту статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства», виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.09.2019 у справі № 921/36/18 та від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, де також виснувала, що хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Відповідно до ч. 12 ст. 39 Закон № 2275-VIII з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Аналіз цієї норми в сукупності з положеннями останнього речення частини сьомої статті 39, частини шостої статті 40 та частини восьмої статті 42 Закону № 2275-VIII дозволяє дійти висновку про те, що договір, про який ідеться в частині дванадцятій статті 39 цього Закону, є цивільно-правовим або трудовим договором (контрактом).

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону № 2275-VIII). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону № 2275-VIII) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

До аналогічних висновків дійшла колегія суддів у постанові Великої Палати Верховного суду №127/27466/20 від 06.09.2023.

Як твердить позивач, єдиний учасник (засновник) ТОВ «Фірма Вертикаль» - Крят Л.А., не займається та не опікується своїм підприємством, товариство не має найманих працівників крім директора, крім того, підприємством не виконуються господарські та економічні функції. Як наслідок, позивач витратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора у даному товаристві. Позивач бажає змінити місце роботи та сферу діяльності.

Позивач зазначає, що немає належного зв`язку із засновником товариства, що є перешкодою у вільному (прямому) звільнені позивача з посади директора. Також, позивач твердить, що за перебуванні на посаді директора товариства він не отримує заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №127/27466/20 від 06.09.2023 відступила від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Звільнення з посади Директора в такому випадку має відбуватись відповідно до положень ст. 39 Закону №2275-VIII та статуту.

Частиною тринадцятою статті 39 Закону № 2275-VIII передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Відповідно до п. 10.2.10 Статуту повноваження директора товариства можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового директора або тимчасово виконувача його обов`язків.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 ЦК України).

Статтею 31 Закону № 2275-VIII передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті, п. 10.2.3 Статуту).

Відповідно до приписів статті 32 Закону № 2275-VIII та Статуту виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

Так, матеріали справи містять заяви ОСОБА_1 , якими неодноразово ініціювались скликання зборів учасників для вирішення питання щодо звільнення директора, а саме:

заява від 31.08.2023, яка направлена рекомендованим листом з описом вкладення №609 зборам засновників ТОВ «Фірма Вертикаль»;

заява від 06.10.2023, яка направлена рекомендованим листом з описом вкладення №407 зборам засновників ТОВ «Фірма Вертикаль»;

заява від 25.12.2023, яка направлена рекомендованим листом з описом вкладення №245 зборам засновників ТОВ «Фірма Вертикаль».

Тобто, вбачається, що позивач доклав всіх зусиль, щоб скликати загальні збори учасників товариства, засновники підприємства були в належний спосіб повідомлені про ініціювання загальних зборів учасників товариства, що підтверджується наданими доказами, проте учасники товариства залишили без розгляду заяву позивача про звільнення, не припинили трудових відносин з ним, чим порушили його право на працю.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи доводи сторін, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача щодо припинення трудових відносин ОСОБА_1 із ТОВ «Фірма Вертикаль» за власним бажанням з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Вимогу позивача про зобов`язання саме державного реєстратора Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради внести зміни до відомостей про керівника ТОВ «Фірма Вертикаль» що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом внесення інформації про припинення трудових відносин ОСОБА_1 , суд залишає без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України). Об`єктом судового захисту відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Саме така особа, яка спричинила ці наслідки для позивача щодо його права є стороною у спірному правовідношенні.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина перша статті 45 ГПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача як сторони у справі, його ідентифікаційний код, а також зміст позовних вимог (пункти 2, 4 частини третьої статті 162 ГПК України).

Отже, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункт 41).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2).

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

Суд вважає, що зміст і характер відносин між учасниками справи, а також установлені судом обставини справи підтверджують, що спір виник саме між позивачем і відповідачем-1 з припинення трудових відносин позивача.

При цьому, позивачем заявлено позовні вимоги у цій справі і до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради, який взагалі не є юридичною особою, не має власної праводієздатності та не може бути стороною у господарському процесі, а у спірних матеріально-правових відносинах корпоративного управління між ТОВ «Фірма Вертикаль» та ОСОБА_1 , не вчинив дій, які б порушили права та інтереси позивача.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що вчинити дії, про зобов`язання яких просить позивач, може виключно відділ державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради, у зв`язку з чим позивач визначає вказаний відділ безпосереднім суб`єктом відповідного матеріального правовідношення, що є основним критерієм його визначення як відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону проведення реєстраційних дій, ведення Єдиного державного реєстру та реєстраційних справ належить до повноважень державних реєстраторів, якими є громадяни України, які мають вищу освіту, відповідають кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріуси.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач-2 є неналежним відповідачем у даному спорі, а тому позов в частині зобов`язання саме відповідача-2 внести зміни до відомостей про керівника ТОВ «Фірма Вериткаль» не підлягають задоволенню.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позов ОСОБА_1 , а саме у частині вимог до відповідача 1 ТОВ «Фірма Вертикаль».

У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача-1 відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 3 028,00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Припинити трудові відносини ОСОБА_1 , д.н. 12.08.1986 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Вертикаль» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 79-Б, ідентифікаційний код 33967875) з дати набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Вертикаль» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 79-Б, ідентифікаційний код 33967875)

на користь ОСОБА_1 , д.н. 12.08.1986 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 03.06.2024.

Суддя О.В. Конюх