ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 Справа № 917/2184/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ", вул. Решетилівська, 26/1, м. Полтава, 36007

до відповідача Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС", вул. В. Чорновола, 18, м. Полтава, 36039, фактична адреса: вул. Комарова, 20, м. Полтава, 36008,

про стягнення грошових коштів у розмірі 2 781 033,64 грн

та за зустрічною позовною заявою

Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС", вул. В. Чорновола, 18, м. Полтава, 36039

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ", вул. Решетилівська, 26/1, м. Полтава, 36007

про стягнення попередньої оплати у розмірі 300 000,00 грн

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Михатило А. В.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом: Зогаль О. М.,

від відповідача за первісним позовом: Грибовод В. В.

Обставини справи: 08.12.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" до відповідача Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" про стягнення заборгованості у розмірі 2 775 783,00 грн, з яких: 1 526 629,08 грн основна заборгованість, 872 391,27 грн пеня, 59 916,64 грн - 3% річних, 316 846,93 грн інфляційні втрати (вх. №2355/23).

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором купівлі продажу від 04.01.2022 року.

Ухвалою від 13.12.2023 року суд залишив позовну заяву без руху, встановив строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення даної ухвали та зазначив спосіб усунення недоліків. Позивачу необхідно було надати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача; уточнити ціну позову; надати обґрунтований розрахунок 384 018,15 грн заборгованості, які були нараховані відповідно до положень п. 5.5 договорів купівлі-продажу №15421 від 05.01.2021 року та №15521 від 04.01.2022 року; надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; конкретизувати усі документи, які долучені до позову, із зазначенням їх реквізитів, достатніх для ідентифікації цих документів; надати в неналежній якості належним чином засвідчену копію доказу - "Протокол допиту потерпілого"; надати документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; доплатити судовий збір у розмірі 0,56 грн та надати суду докази його сплати (оригінал платіжного документа).

21.12.2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання (з додатками та уточненою позовною заявою, вх. № 16544) з виконаними вимогами ухвали від 13.12.2023 року, де також зазначено, що позивачем було допущено арифметичну помилку в обрахунках простроченої заборгованості відповідно до п. 5.5. договору №15421 та договору №15521. Тому було збільшено розмір основного боргу до 1 531 878,80 грн та сплачено відповідний судовий збір. Також у клопотанні позивач просив поновити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 02.01.2024 р. суд задовольнив клопотання представника ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" про поновлення строку на подання заяви про усунення недоліків; поновив пропущений ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" строк для усунення недоліків позовної заяви, прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 01.02.2024 року на 11:00 год.

01.02.2024 року до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву з клопотання про поновлення строку на його подачу (вх. № 1337, т. 1 а. с. 208 - 215, т. 2 а. с. 71 - 73) та зустрічна позовна заява з клопотанням про поновлення строку на її подачу (вх. № 169/24, т. 2 а. с. 75 - 81, 88 - 90).

У поданому відзиві ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" зазначає, що:

- визнає факти укладення договору з ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" та деякі факти поставки, за період зазначений у позовній заяві. ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" отримувало товар на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2022 року, однак заперечує поставки товару від 24.01.2022 року (РН-0000060 на суму 499997,15 грн.); від 07.02.2022 року (РН-0000145 на суму 942613,78 грн);

- не визнає обставину знищення складу позивача, втрату бухгалтерських документів, зарахування до податкового кредиту спірних податкових зобов`язань;

- копії видаткових накладених, що містяться в матеріалах справи, не підтверджують факту отримання товару відповідачем, а також не мають ознак первинного документа;

- якщо первинний документ не містить такого обов`язкового реквізиту, як підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, він не може застосовуватися для відображення господарської операції в обліку та підтвердити господарську операцію;

- акти звірки не відносяться до первинних документів бухгалтерського обліку та не можуть підтверджувати господарські операції. ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" не отримувало актів звірки від позивача та претензії;

- зареєстровані податкові накладні не можуть підтвердити факту поставки товару;

- позивач не надає до суду не тільки підписаних видаткових накладних, але й товарно-супровідних документів, що можуть підтверджувати отримання товару. При цьому, поставки кінця 2021 року та в 2022 року здійснювались зі складу в м Полтаві, що свідчать товарно-транспортні накладні за відповідний період;

- відсутнє також підтвердження будь-якої комунікації між сторонами щодо спірних поставок, зокрема надсилання на електронну чи поштову адресу видаткових накладних, товарно-супровідних документів, погодження з продавцем дати прибуття за товаром, отримання замовлення на спірні поставки, направлення відповідних рахунків на поштову чи електронну адреси;

- відсутні будь які дані, про відмову від підписання видаткових накладних та інших первинних документів бухгалтерського обліку з боку ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС";

часткова попередня оплата за товар (300 000,00 грн) не може підтверджувати факту поставки, оскільки рахунок на оплату відповідач не отримував, відсутні первинні та товарно-супровідні документи.

На підтвердження зустрічних позовних вимог ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" посилається на те, що ним було здійснено перерахунок коштів у розмірі 300 000,00 грн в рахунок поставки товару, однак ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" свої зобов`язання не виконало товар не поставило.

В підготовчому засіданні 01.02.2024 року судом оголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву до матеріалів справи; про продовження строку підготовчого провадження та оголошення перерви до 19.03.2023 року до 09:30 год.

05.02.2024 року від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № 1521), а саме:

- інформації помісячно про податкові зобов`язання ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний ) в податковий кредит ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" (ідентифікаційний , вул. В. Чорновола, 18, м. Полтава, 36039, фактична адреса: вул. Комарова, 20, м. Полтава, 36008) за період з 31.05.2019 року по 05.02.2024 р.,

- інформації про те, чи відображено ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" в податковому кредиті податкові зобов`язання ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ",

- інформації щодо використання ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" (ідентифікаційний ) податкового кредиту, отриманого від господарських операцій із ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний ).

Ухвалою від 06.02.2024 року суд задовольнив клопотання ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" про поновлення строку на подання зустрічного позову (вх. № 169/24 від 01.02.2024 року), поновив строк для подання зустрічної позовної заяви, прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" до відповідача ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" про стягнення попередньої оплати у розмірі 300 000,00 грн, об`єднав зустрічну позовну заяву з первісним позовом в одне провадження та призначив підготовче засідання у справі на 19.03.2024 на 09:30 год.

Ухвалою від 08.02.2024 року суд задовольнив клопотання ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" про витребування доказів (вх. № 1521 від 05.02.2024 року).

12.02.2024 року до суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічний позов (вх. № 1824, т. 2 а. с. 121 - 123), відповідно до якого ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" не визнає вимоги ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" щодо стягнення 300 000,00 грн, в своїх обґрунтуваннях посилається на те, що:

- ПП ПРЕМ`ЄР СОКС у зустрічних позовних вимогах зазначає, що 03.05.2022 року платіжним дорученням №871 він перерахував грошові кошти в сумі 300 000 грн, відповідно до платіжного доручення №871 За полотно згідно рах. СФ -0000066 від 24.01.2022 р. ПДВ 20% - 50000грн.. 24.01.2022 року ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ поставив ПП ПРЕМ`ЄР СОКС відповідно рахунку фактури № СФ -0000066 від 24.01.2022 р., видаткової накладної № РН-0000060 від 24.01.2022 р. полотно трикотажне різного асортименту на суму 355 719,11 грн без ПДВ, та пряжу на суму 60945,18 грн без ПДВ, всього на суму 416664,29 грн без ПДВ, всього з ПДВ 499 997,15 грн. Таким чином, ПП ПРЕМ`ЄР СОКС 03.05.2022 року частково сплати kj заборгованість за поставлений 24.01.2022 року товар на суму 300 000,00 грн;

- як вбачається із акту звірки взаємних розрахунків станом на 27.07.2023 року між ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ та ПП ПРЕМ`ЄР СОКС від 26.07.2023 року (п.146), 03.05.2022 року відповідачем за первісним позовом здійснено оплату в сумі 300 000,00 грн. (в рахунок погашення заборгованості - сальдо на 26.07 2023 року 1 142 610,93 грн.);

- доказами поставки товару є видаткові накладні, рахунки та акти звірки взаємних розрахунків, претензія, електронне листування, податкова накладна від 24.01.2022 №61 зареєстрована в єдиному реєстрі податкових накладних 11.06.2022 року, якою ТОВ ТЕКС- ТРЕЙДІНГ взяло зобов`язання сплатити до Державного бюджету податок на додану вартість в сумі 83 332,86 грн;

- примірник первинної позовної заяви із додатками містить дублікати первинних бухгалтерських документів, що є доказами договірних відносин між сторонами.

12.02.2024 року до суду від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив (вх. №1825, т. 2 а. с. 128 - 130), де зазначено, що:

- ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ відвантажив в період з 12.01.2022 по 09.02.2022 року відповідачеві текстильної продукції на загальну суму 2 483 093,47 грн, що підтверджується видатковими накладними з поставки товару у 2022 році: №РН-0000016 на суму 1 009 862,69 грн від 12.01.2022 р.; №РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 24.01.2022 р.; №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р.; №РН-0000154 на суму 30619,85 грн від 09.02.2022 р. ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ за поставку вищезазначеного товару подав до Державної податкової служби податкові накладні зі сплати податку на додану вартість, тобто товариство взяло зобов`язання сплатити до Держбюджету податок на додану вартість;

- щодо поставки відповідачеві товару за видатковими накладними №РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 24.01.2022 р.; №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р., продавець, поставивши покупцю товар за вказаними видатковими накладними, взяв обов`язок сплатити до Державною бюджету України податок на додану вартість в сумі 240 435,16 грн. Податковими накладними зі сплати податку на додану вартість повністю підтверджується поставка товару;

- 18.09.2023 року ГУ ДПС в Полтавській області на адвокатський запит надало відповідь листом від 18.09.2023 року №30007/6/16-31-04-02-03 щодо зареєстрованих в єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ, які виписані на ПП ПРЕМ`ЄР СОКС, і відповідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ зареєструвало податкові накладні на загальну суму ПДВ 413 848,92 грн;

- підтвердженням отримання товару відвантаженого 24.01.2022 року (№РН-0000060 на суму 499997,15 грн) та 07.02.2022 року (№РН-0000145 на суму 942613,78 грн.) є виставлення відповідачем за первісним позовом у державній податковій службі податкового кредиту, та використання його;

- в період з 25.02.2022 року по 13.05.2022 року внаслідок обстрілу військовими Російської Федерації, членами незаконних воєнізованих формувань невизнаної JIHP було зруйновано офісні та складські приміщення ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ, знищено товарно-матеріальні цінності - текстильні товари та документи ведення господарської діяльності (бухгалтерські документи, документи податкового та митного обліку, організаційно-розпорядчі документи, кадрові документи працівників, інші документи);

- 13.09.2022 року ГУ НП в Луганській області за заявою ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ відкрито кримінальне провадження №0000432 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, ТОВ ТЕКС- ТРЕИЦІНГ визнано потерпілим у справі, наслідками досудового розслідування є притягнення винних до кримінальної відповідальності та відшкодування ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ завданих матеріальних збитків.

- враховуючи наявність у позивача належним чином оформленої видаткової накладної від 24.01.2022 року (№РН-0000060 на суму 499997,15 грн), від 07.02.2022 р. (№РН-0000145 на суму 942613,78 грн) слідує висновок про здійснення господарської операції з постачання товару. Також, в доказ фактичного здійснення поставки товару, позивачем у справі було надано до матеріалів справи податкові накладні та декларації податку на додану вартість за визначений період, з яких вбачається, що позивачем суму ПДВ, яка входила у склад вартості товару за видатковими накладними (№РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 07.02.2022 р., №РН-0000145 на суму 942613,78 грн) було включено до складу сум податковою зобов`язання у розмірі 240 435,16 грн. Відповідач за первісним позовом прийняв товар по видатковим накладним без будь яких заперечень та зауважень, відповідач не направляв позивачу заперечень по ціні, якості, кількості, асортименту товару, товар не в повернутий позивачу;

- ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" надало дублікати первинних облікових документів, що збереглися на серверах програми бухгалтерського обліку 1С.

- твердження ПП ПРЕМ`ЄР СОКС, що претензію разом з актом звірки взаємних розрахунків від 26.07.2023 №88/23 року він не отримував повністю спростовується повідомленням Укрпошти про вручення претензії 28.07.2023року;

14.02.2024 року до суду від ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" надійшла заява з додатками - доказами направлення на адресу ПП ПРЕМ`ЄР СОКС відзиву на зустрічний позов із додатками та відповіді на відзив із додатками (вх. № 1980, т. 2 а. с. 137).

16.02.2024 року до суду від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №2104, т. 2 а. с. 141 - 146), де зазначено, що:

позивач за первісним позовом подав докази разом із відповіддю на відзив із порушенням порядку їх подання (без відповідного клопотання про поновлення строку на подачу);

- ПП ПРЕМ`ЄР СОКС заперечує поставку товару 24.01.2022 року (РН-0000060 на суму 499997,15 грн) та 07.02.2022 року (РН-0000145 на суму 942613,78 грн) (надані видаткові накладні щодо спірних поставок складені без участі відповідача за первісним позовом).

- посилання у позовній заяві ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" на те, що оригінали видаткових накладних знаходяться у ПП ПРЕМ`ЄР СОКС, не відповідає дійсності; зазначаючи, що спірні видаткові накладні знаходяться у відповідача за первісним позовом, ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" не мали повноважень посвідчувати докази своїм підписом;

- позивач не надав доказів комунікації сторін щодо виконання договору;

- здійснюючи дії з поставки товару на власний ризик без наявності заявок на поставку товару та попередньої оплати, передбачених умовами додатків до договору поставки, позивач за первісним позовом, звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за поставлений товар, повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: довести факт спірних поставок товару тими беззаперечними доказами, на підставі яких суд може встановити наявність цих обставин (фактів);

- відсутні докази наявності товару у продавця, зберігання, використання, перевезення та отримання відповідачем;

- видаткові накладні, що додані до позову не містять відомостей щодо осіб, які приймали товар, їх ПІП, посади, також відсутні підписи та печатки покупця. Тому, недоліки первинних документів бухгалтерського обліку не можна вважати не істотними; відсутні відомості про отримання чи надсилання покупцю зазначених документів;

- акти звірки, що також не підписані, не є первинними документами бухгалтерського обліку та не можуть бути доказами поставки;

- рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств також має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин;

- позивач не надав жодного документа, що складські приміщення взагалі були в м. Рубіжне, відсутні документи на право власності або користування складом, складські документи на товар;

- ПП ПРЕМ`ЄР СОКС не отримувало листів від позивача, в тому числі від 28.07.2023 року. У повідомленні про вручення відсутнє прізвище особи, що отримала лист, тому такий документ не підтверджує факту отримання листа покупцем.

19.02.2024 року до суду від відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов (вх. № 2175, т. 2 а. с. 150 - 154), де викладені обґрунтування позиції, аналогічні тим, що зазначені у запереченнях на відповідь на відзив.

06.03.2024 року до суду від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшов лист на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 08.02.2024 року, згідно якого надано в розрізі місяців за період з 31.05.2019 року по 05.02.2024 року інформацію щодо податкових зобов`язань ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" по взаємовідносинам з ПП ПРЕМ`ЄР СОКС сформованого від ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" (вх. № 3155, т. 2 а. с. 161 - 162).

19.03.2024 року до суду від представника відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі ПП ПРЕМ`ЄР СОКС та адвоката Грибовода В. (вх. № 3690, т. 2 а. с. 164).

В судовому засіданні 19.03.2024 року представник позивача за первісним позовом заявив клопотання про поновлення строку на подання доказів, доданих до відповіді на відзив на позовну заяву, та просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У підготовчому судовому засіданні 19.03.2024 року суд оголосив протокольну ухвалу про поновлення позивачу за первісним позовом строку на подачу доказів, доданих до відповіді на відзив, та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.04.2024 року на 09:00 год.

18.04.2024 року до суду від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження у справі та про витребування в ГУ ДПС в Полтавській області:

- інформації щодо взаєморозрахунків ТОВ ПРЕМ`ЄР СОКС в розрізі податкових накладних із додатками зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в період з 31.05.2019 року по теперішній час;

- інформації про подання в період з 31.05.2019 року по теперішній час ПППРЕМ`ЄР СОКС уточнених податкових накладних, щодо зменшення суми податкового кредиту за зобов`язаннями ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" (господарських операцій із ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ");

- надати копії податкових декларацій з податку на додану вартість ПП ПРЕМ`ЄР СОКС разом із усіма додатками за період з 31.05.2019 року по теперішній час, вищезазначену інформацію в електронному вигляді на електронних носіях у виді архіву податкових накладних з додатками, в тому числі і уточнюючі податкові накладні за період 31.05.2019 року по теперішній час (вх. № 5367, т. 2 а. с. 172 - 173).

В судовому засіданні 18.04.2024 року представник позивача за первісним позовом підтримав клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження у справі та про витребування в ГУ ДПС в Полтавській області інформації та доказів, представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення зазначених клопотань.

Протокольною ухвалою від 18.04.2024 року суд відхилив клопотання представника позивача за первісним позовом про повернення на стадію підготовчого провадження у справі та про витребування в ГУ ДПС в Полтавській області інформації та доказів.

Представники сторін в судовому засіданні 18.04.2024 року повідомили суд про те, що ними буде після розгляду справи подано клопотання про стягнення судових витрат.

Заслухавши доводи та заперечення сторін за первісним та зустрічним позовами, суд оголосив в судовому засіданні від 18.04.2024 року протокольну ухвалу про перерву в засіданні до 21.05.2024 року до 10 год. 30 хв.

20.05.2024 року до суду від позивача за первісним позовом надійшла заява про долучення до матеріалів справи таблиці заборгованості ПП ПРЕМ`ЄР СОКС перед ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ", а також клопотання про витребування в ГУ ДПС в Полтавській області для огляду судом та учасниками процесу:

- оригіналів податкових декларацій з податку на додану вартість ПП ПРЕМ`ЄР СОКС разом із усіма додатками за період з 31.05.2019 року по теперішній час, вищезазначені декларації надати в електронному вигляді на електронних носіях у виді архіву податкових накладних з додатками, в тому числі і уточнюючі податкові накладні за період 31.05.2019 року по теперішній час;

- оригіналів податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" разом із усіма додатками за період з 31.05.2019 року по теперішній час, вищезазначені декларації надати в електронному вигляді на електронних носіях у виді архіву податкових накладних з додатками, в тому числі і уточнюючі податкові накладні за період 31.05.2019 року по теперішній час (вх. № 7058, т. 2 а. с. 181 - 184).

Також, 20.05.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача за первісним позовом надійшла ідентична вищезазначеній заяві про долучення до матеріалів справи таблиці заборгованості ПП ПРЕМ`ЄР СОКС перед ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" та про витребування оригіналів документів (вх. №7074, т. 2 а. с. 187 - 194).

В судовому засіданні 21.05.2024 року представник позивача за первісним позовом підтримав клопотання про витребування в ГУ ДПС в Полтавській області оригіналів документів та просив повернутися на стадію підготовчого провадження у справі, представник відповідача за первісним позовом заперечив проти задоволення зазначених клопотань.

Протокольною ухвалою від 21.05.2024 року суд залишив без розгляду клопотання представника позивача за первісним позовом про повернення на стадію підготовчого провадження у справі та про витребування в ГУ ДПС в Полтавській області - інформації та доказів, у відповідача за первісним позовом - оригіналів договору купівлі - продажу №15521 від 04.01.2022 року, видаткових накладних №РН-0000060 від 24.01.2022 року та № РН-0000145 від 07.02.2022 року.

В судовому засіданні 21.05.2024 року при розгляді справи по суті суд оголосив перерву у зв`язку повітряною тривогою у м. Полтаві та Полтавській області.

Ухвалою від 21.05.2024 року суд відклав розгляд справи на 03.06.2024 року на 09:00 год.

В судовому засіданні 03.06.2024 року суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав доводи та заперечення представників сторін. За результатами розгляду справи по суті суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив коли буде виготовлено повне рішення, роз`яснив порядок набрання рішенням законної сили та оскарження.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви (уточненої) та розрахунку основної заборгованості (вх. № 7058 від 20.05.2024 року, а. с. 182 184) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх договірних зобов`язань за договором купівлі продажу від 04.01.2022 року щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару за видатковими накладними № СФ 0000066 від 24.01.2022 року та №СФ 0000131 від 07.02.2022 року. Вимоги про стягнення курсової різниці, штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних втрат ґрунтуються на положеннях договору та статті 625 Цивільного кодексу України.

ПП ПРЕМ`ЄР СОКС, заперечуючи проти наявності заборгованості, зазначав, що товар за видатковими накладними поставлений не був; позивачем за первісним позовом до матеріалів справи видаткові накладні, які не відповідають вимогам первинного документа, акти звірки не відносяться до первинних документів бухгалтерського обліку, не надано інших доказів, що підтверджують отримання товару (товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товару), у відповідача за первісним позовом вістуні оригінали договору купівлі-продажу №15521 від 04.01.2022 року, а також видаткових накладних№ СФ 0000066 від 24.01.2022 року та №СФ 0000131 від 07.02.2022 року, хоча ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" у первісній позовній заяві зазначає про наявність оригіналів даних доказів у відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (далі - позивач за первісним позовом, продавець, ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ") та Приватним підприємством "ПРЕМ`ЄР СОКС" (далі відповідач за первісним позовом, покупець, ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС") починаючи з 2019 року склалися тривалі договірні відносини відносно купівлі продажу товару, зокрема: пряжі та ниток (в асортименті), що підтверджується відповідними видатковими накладними (т. 1 а. с. 13 73, 77 117).

Позивач за первісним позовом також зазначає, що 04.01.2022 року між ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ та ПП ПРЕМ`ЄР СОКС укладено договір купівлі - продажу №15521 (а. с. 118 119), відповідно до умов якого продавець бере на себе зобов`язання передати у власність покупця продукцію: пряжа та нитки (в асортименті), а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату за договірними цінами у номенклатурі та кількості, що зазначені у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

В період з 12.01.2022 року по 09.02.2022 року ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ поставило відповідачеві за первісним позовом текстильної продукції на загальну суму 2 483 093,47 грн. Станом на 31.12.2022 року заборгованість становить 1 142 610, 93 грн, що підтверджується видатковими накладними з поставки товару у 2022 році: №РН-0000016 на суму 1 009 862,69 грн від 12.01.2022 р.; №РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 24.01.2022 р.; №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р.; №РН-0000154 на суму 30619,85 грн від 09.02.2022 р (т. 1 а. с. 120 123).

У позовній заяві позивач за первісним позовом зазначив, що оригінали рахунків-фактур, видаткові накладні за період з 31.05.2019 року по 27.12.2019 року, за період з 28.02.2020 року по 06.11.2020 року, договору від 05.01.2021 року, рахунки фактур, видаткових накладних за період з 31.03.2021 року по 28.12.2021 року, договору від 05.01.2022 року, рахунків-фактур, видаткових накладних за період з 12.01.2022 року по 09.2.2022 року знаходяться у відповідача за первісним позовом.

Відсутність зазначених доказів у позивача за первісним позовом пояснюється тим, що ТОВ «ТЕКС-ТРЕЙДІНГ» фактично станом з 25.02.2022 р., повністю втратило основні та оборотні засоби, бухгалтерські, податкові, митні, кадрові документи в паперовому та електронному варіанті, виробничі площі, закуплені для реалізації текстильні товари, товарно-матеріальні цінності складського зберігання, та інше майно товариства в повному об`ємі у зв`язку з воєнними діями на території м. Рубіжне, адже з 25.03.2019 року ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ перебувало на обліку у Головному управлінні ДПС в Луганській області та здійснювало свою виробничу та господарську діяльність на загальній системі оподаткування в м. Рубіжне (м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 47/Б Луганської області). За вказаною адресою були розміщені складські та офісні приміщення товариства.

У зв`язку із воєнними діями на території м. Рубіжне (обстріли агресором міста, бомбуванням, та бойові зіткнення з військами агресора), з 25.02.2022 року ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" на підставі наказу №1 вимушено було припинено роботу товариства та ведення господарської діяльності.

13.09.2022 року ГУ НП в Луганській області за заявою ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ відкрито кримінальне провадження № 0000432 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ визнано потерпілим у справі, наслідками досудового розслідування с притягнення винних до кримінальної відповідальності та відшкодування ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ завданих матеріальних збитків (т. 1 а. с. 124 128).

Виходячи з вищевикладеного, позивач за первісним позовом стверджує, що в період з 31.05.2019 року по 09.02.2022 року ТОВ ТЕКС- ТРЕЙДІНГ поставило відповідачеві за первісним позовом текстильної продукції на загальну суму 18 900 167,86 грн, ПП ПРЕМ`ЄР СОКС у вказаний період не оплатив поставлений товар на суму 1 142 610, 93 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та наданого розрахунку заборгованості (вх. № 7058 від 20.05.2024 року, а. с. 182 184), спір між сторонами виник відносно оплати товару за видатковими накладними №РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 24.01.2022 р.; №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р. (т. 1 а. с. 121 зворот, 122 зворот). При чому, позивач за первісним позовом стверджує, що 03.05.2022 року борг за видатковою накладною №РН-0000060 від 24.01.2022 року було частково погашено у розмірі 300 000,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача за первісним позовом складає 1 142 610, 93 грн.

26.07.2023 року позивач за первісним позовом направив на адресу ПП ПРЕМ`ЄР СОКС претензію (вих. № 88/23, а. с. 140) щодо оплати заборгованості за поставлений товар за договором №15521 від 04.01.2022 року у розмірі 1 142 610,93 грн. В якості доказів направлення вказаної претензії з додатками (актами звірки)ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ надав до суду копії вкладення до опису, копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (№№370, № 389) та копію поштової накладної №370 від 27.07.2023 року, (т. 1 а. с. 148 150, т. 2 а. с. 134 зворот, 135).Однак відповідач за первісним позовом заборгованість не сплатив, відповідь на претензію не надав.

ПП ПРЕМ`ЄР СОКС заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що не заперечує укладення з ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ договорів купівлі-продажу, при цьому заперечує поставку товару за видатковими накладними №РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 24.01.2022 р.; №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р. та вказує про відсутність у нього оригіналів як договорів купівлі продажу №15421 від 05.01.2021 року, від 04.01.2022 року, так і вищезазначених видаткових накладних, а тому ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналам. Посилаючись на вимоги ст. 91 ГПК, просить суд вказані докази не брати до уваги.

Також відповідач за первісним позовом посилається на те, що позивачем за первісним позовом не підтверджено реального руху активів. Подані ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ копії видаткових накладних не відповідають вимогам первинних документів, акти звірки взаємних розрахунків між сторонами не є первинними документами, претензію відносно заборгованості відповідачем отримано не було. До того ж відповідач за зустрічним позовом не визнає факту знищення бухгалтерських документів, оскільки достовірно знає, що поставки у 2021 році вже здійснювалися з м. Полтава, де був склад, відсутній доказ, який підтверджує повідомлення контролюючого органу (податкової служби) про втрату чи знищення документів.

ПП ПРЕМ`ЄР СОКС, звернувшись до суду із зустрічною позовною заявою, просив стягнути з ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ попередню оплату у розмірі 300 000,00 грн, що була сплачена відповідно до платіжного доручення №871 від 03.05.2022 року в рахунок майбутньої поставки товару.

ПП ПРЕМ`ЄР СОКС обґрунтовував зустрічну позовну заяву тим, що перерахувавши кошти у розмірі 300 000,00 грн за товар, що не був поставлений, врегулювання спору велись шляхом усних переговорів між власниками компаній. Претензії не направлялись враховуючи, що юридичною адресою підприємства було місто Рубіжне Луганської області.

У призначенні платежу платіжного доручення №871 від 03.05.2022 року бухгалтер ПП ПРЕМ`ЄР СОКС зазначено номер та дату рахунку на оплату (СФ-0000066 від 24.01.2022 року) зі слів бухгалтера ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ.

Судом встановлено, що ТОВ ТЕКС-ТРЕЙДІНГ, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на укладення між сторонами договору купівлі - продажу від 04.01.2022 року, на виконання якого було здійснено поставку товару, зокрема за двома спірними видатковими накладними №РН-0000060 на суму 499997,15 грн від 24.01.2022 р.; №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р.

Також позивачем за первісним позовом зазначено інформацію про відсутність у нього оригіналів вищезазначеного договору та видаткових накладних у зв`язку із втратою, а також про те, що їх оригінали є наявні у відповідача за первісним позовом.

При цьому представник ПП ПРЕМ`ЄР СОКС вказав, що у нього відсутні оригінали вищезазначеного договору та видаткових накладних, а також те, що він ставить під сумнів відповідність поданої копії договору купівлі від 04.01.2022 року його оригіналу, просив витребувати оригінали договору та накладних.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Зважаючи на твердження в судовому засіданні як представника ТОВ "Текс-Трейдінг", так і представника ПП ПРЕМ`ЄР СОКС про відсутність у сторін оригіналів вищезазначених спірних доказів та для недопущення порушення строків розгляду справи, суд не вбачав підстав для задоволення клопотання про витребування оригіналів як фактично невиконуваного.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач за первісним позовом ставить під сумнів відповідність поданої копії договору купівлі від 04.01.2022 року його оригіналу, а позивачем за первісним позовом не подано суду оригіналу письмового доказу, суд, керуючись ч. 6 ст. 91 ГПК України, не бере до уваги відповідний доказ.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 202, статтею 205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписами статті 208 Цивільного кодексу України визначено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з пунктом 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Враховуючи викладене, керуючись наведеними нормами, та зважаючи на те, що суд з урахуванням ч. 6 ст. 91 ГПК України не взяв до уваги доказ копію договору купівлі - продажу від 04.01.2022 року, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі - продажу шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

З згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 також передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надавши оцінку наданій позивачем за первісним позовом видатковій накладній №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р., суд приходить до висновку, що вона не може бути визнана допустимим та належним та доказом факту здійснення поставки товару відповідачу за первісним позовом, з огляду на таке.

Якщо судом прийнято рішення за відсутності в матеріалах справи належним чином засвідчених доказів, зокрема належним чином засвідченої копії спірного договору, такий спір вирішений судом на підставі недопустимих доказів.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (Постанова КГС ВС від 05.12.2018 у справі № 916/1813/16).

З матеріалів справи вбачається, що копія видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р. не засвідчена належним чином, оскільки дане засвідчення здійснено представником позивача при оформленні первісної позовної заяви, тобто на той час, коли у нього був відсутній відповідний оригінал. Отже копія вищезазначеного документу є недопустимим доказом.

Крім того, з копії видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р. вбачається, що вона підписана лише з боку позивача за первісним позовом. Також у видатковій накладній вказано найменування, реквізити постачальника та найменування одержувача, найменування товару, кількість, ціну без ПДВ, суму без ПДВ та загальну вартість товару, при цьому у ній відсутні:

- зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП ПРЕМ`ЄР СОКС);

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу одержувача, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до визначень термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 (далі по тексту - Положення), визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Підпунктом 2.5. пункту 2 цього Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Дослідивши надану позивачем за первісним позовом видаткову накладну №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р., суд дійшов висновку, що вона не відповідає наведеним вище вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, оскільки не містять зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП ПРЕМ`ЄР СОКС) та підпису одержувача (відповідача за первісним позовом), з огляду на що зазначена видаткова накладна не може бути беззаперечним доказом факту поставки товару.

Разом з тим, господарський суд враховує, що у разі дефектів (а не відсутності) первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Такий факт повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.

У зв`язку з цим необхідно враховувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

При цьому позивачем за первісним позовом не надано інших доказів на поставку товару за видатковою накладною №РН-0000145 від 07.02.2022 р. - ані товарно - транспортної накладної, ані довіреності на отримання, ані комунікацій між сторонами відносно поставки товару за вказаною накладною.

Щодо підтвердження факту поставки товару за видатковою накладною №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р. наданою представником позивача за первісним позовом податковою накладною №61 від 24.01.2022 року (т. 2 а. с. 133 зворот 134) щодо постачальника ТОВ «ТЕКС ТРЕЙДІНГ» (ІПН 29) та отримувача ПП «ПРЕМ`ЄР СОКС» (ІПН 18) на загальну суму 499 997,15 грн суд зазначає, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020р. у справі №916/922/19.

Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі слід враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Дійсно, відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 названого Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Але, як вбачається із зазначених положень законодавства, первісною обставиною для складання податкової накладеної є здійснення господарської операції з постачання товарів/послуг та оформлення зазначеної господарської операції первинною бухгалтерською документацією, та як наслідок проведення такої операції - складання податкової накладної та її реєстрація.

Таким чином, наявність податкової накладної та її реєстрація, за відсутності належним чином оформлених інших первинних бухгалтерських документів, жодним чином не підтверджує факт поставки товару.

На стадії підготовчого провадження судом було задоволено клопотання позивача за первісним позовом про витребування у Головного управління ДПС у Полтавській області:

- інформації помісячно про податкові зобов`язання ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний ) в податковий кредит ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" (ідентифікаційний , вул. В. Чорновола, 18, м. Полтава, 36039, фактична адреса: вул. Комарова, 20, м. Полтава, 36008) за період з 31.05.2019 року по 05.02.2024 р.,

- інформації про те, чи відображено Приватне підприємство "ПРЕМ`ЄР СОКС" в податковому кредиті податкові зобов`язання ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ",

- інформації щодо використання Приватним підприємством "ПРЕМ`ЄР СОКС" (ідентифікаційний ) податкового кредиту, отриманого від господарських операцій із Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний ).

06.03.2024 року на виконання вимоги ухвали від 08.02.2024 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області надано в розрізі місяців за період з 31.05.2019 року по 05.04.2024 року інформацію щодо податкових зобов`язань ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" по взаємовідносинам з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" та податкового кредиту ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" сформованого від ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" (т. 2 а. с. 161, 162). Однак, з поданої інформації відсутня можливість встановити, чи відбулось здійснення операції з постачання товару за видатковою накладною №РН-0000145 на суму 942613,78 грн від 07.02.2022 р (зазначено, що за період 02.2022 року зафіксовано податкові зобов`язання на суму 162 205,61 грн).

Інших клопотань про витребування доказів на стадії підготовчого провадження представником позивача за первісним позовом заявлено не було. Після повідомлення судом в підготовчому засіданні 19.03.2024 року про надходження відповіді від ГУ ДПС у Полтавській області на виконання ухвали суду від 08.02.2024 року представник ТОВ «ТЕКС-ТРЕЙДИНГ» не заперечував проти закриття підготовчого провадження; ознайомившись з матеріалами справи 19.03.2024 року, представник позивача за первісним позовом лише 18.04.2024 року та 20.05.2024 року заявив нові клопотання про витребування доказів та повернення на стадію підготовчого провадження, у задоволенні яких судом було відмовлено.

У первісній позовній заяві позивач також просив викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_1 , при цьому суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Частинами першою - третьою статті 88 ГПК України визначено, що показання свідка викладається ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Враховуючи те, що ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" не подало до суду заяви свідка відповідно до норм ГПК України, судом не розглядалось зазначене клопотання.

Відносно наданих ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" актів звірки взаємних розрахунків між сторонами (т. 1 а. с. 141 147) суд зазначає, що акт звірки розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств, як наслідок такий документ має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин; тобто, сам же по собі акт звірки розрахунків не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, проведення оплат тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом, як наслідок може бути оцінений судом лише у сукупності з іншими доказами.

Крім того, зазначені акти звірки підписані лише самим позивачем за первісним позовом, відтак не є достовірними доказами.

Як з`ясовано судом в процесі дослідження доказів, у матеріалах справи наявний копія рахунку - фактури №СФ-0000131 від 07.02.2022 року на суму 942 613,78 грн (т. 1 а. с. 122), яка не є первинними документами, а є документами, що містять тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за товар, тобто, носять інформаційний характер. Зазначений документ є односторонніми та не підтверджують здійснення господарської операції.

Суд вважає за необхідне зазначити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Суд, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом не доведено належними, допустимими доказами поставку товару за видатковою накладною №РН-0000145 на суму 942 613,78 грн від 07.02.2022 р., а отже і наявність заборгованості у ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" у розмірі 942 613,78 грн, а тому підстав для стягнення суми вказаної заборгованості з відповідача за первісним позовом немає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вимоги ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" щодо стягнення частини основної заборгованості у розмірі 942 613,78 грн, у суду відсутні підстави для здійснення нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми.

Відносно вимоги ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 199 997,15 грн за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом стверджує, що ним 24.01.2022 року було поставлено ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" товар (полотно та пряжу) на загальну суму 499 997,15 грн, що підтверджується копією видаткової накладної № РН-0000060 від 24.01.2022 року та рахунку фактури №СФ-0000066 від 24.01.2022 року (т. а. с. 121).

При цьому, відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти отримання товару за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року, надав до суду платіжне доручення №871 від 03.05.2022 року на суму 300 000,00 грн, де в призначенні платежу вказано: «За полотно згідно рах. №СФ-0000066 від 24.01.2022 р ПДВ 20% - 50000 грн» (т. 1 а. с. 220).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд критично оцінює посилання відповідача за первісним позовом відносно того, що платіж від 03.05.2022 року у розмірі 300 000,00 грн був здійснений в рахунок майбутньої поставки товару, адже ним у призначенні платежу платіжного доручення №871 чітко зазначено: «За полотно згідно рах. №СФ-0000066 від 24.01.2022 р …». При цьому, вказаний рахунок виставлений на оплату товару, поставленого за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року.

Частиною першою статті 1089 ЦК України визначено, що за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувач) у цьому чи іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України визначаються Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Пунктом 32.3 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п. 22.6 ст. 22 Закону.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного Банку України №22 від 21.01.2004р. (далі - Інструкція).

Згідно з п. 1.3 Інструкції, її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу здійснюється за таким видом розрахункового документу, як платіжне доручення.

Згідно з п. 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та п. 1.4 Інструкції, платіжним дорученням є розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до положень пунктів 3.1 та 3.7 Інструкції, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

У пункті 2.9 Інструкції зазначено, що банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта, за винятком випадків, обумовлених пунктом 2.26 цієї глави та іншими нормативно-правовими актами Національного банку.

З правового аналізу вказаних приписів законодавства слідує, що заповнення реквізиту призначення платежу платіжного доручення належить виключно платнику.

Тобто, платник може змінити реквізит "призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення; відповідно, отримувач коштів, в свою чергу, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Спрямування коштів на погашення інших заборгованостей, ніж ті, що визначені в призначенні платежу може мати місце лише у випадку відсутності чіткого зазначення призначення платежу.

Суд констатує, що в платіжному дорученні №871 від 03.05.2022 року від 30.11.2022 р. зазначено «Призначення платежу «За полотно згідно рах. №СФ-0000066 від 24.01.2022 р ПДВ 20% - 50000 грн».

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, отримавши визначені кошти (300 000,00 грн) ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" зарахував останні за визначеним призначенням платежу.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлений законом принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позовні вимоги щодо стягнення з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" 199 997,15 грн заборгованості за поставлений товар згідно з видаткової накладної №РН-0000060 від 24.01.2022 року підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, поставка за спірною накладною підтверджується її частковою оплатою, а тому підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, зустрічний позов ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" є безпідставним та необґрунтованим, а отже судом відхиляється повністю.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основною боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відтак, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням того, що судом задоволено позовні вимоги за первісним позовом лише в частині стягнення 199 997,15 грн основного боргу, суд здійснив перерахунок інфляційних втрат та 3% за період, зазначений у наданих до позовної заяви розрахунках (т. 1 а. с. 161,163). При цьому, суд звертає увагу, що позивач за первісним позовом вказав період нарахування інфляційних втрат з 09.03.2022 року по 06.12.2023 року, однак сам розрахунок здійснено за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року.

Перевірка правильності розрахунку річних та інфляційних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

За розрахунком суду правомірними та підлягають задоволенню є вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року у розмірі 55 452,75 грн та 3% річних за період з 09.03.2022 року по 06.12.2023 року у розмірі 10 487,52 грн, що нараховані на суму основної заборгованості 199 997,15 грн. В іншій частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд відмовляє.

Позивач за первісним позовом також заявив вимоги про стягнення 872 391,27 грн пені, нарахованої за період з 09.03.2022 по 06.12.2023 (розрахунок пені т. 1 а. с. 162 зворот) та курсової різниці у розмірі 289 267,87 грн (п. 5.5 договору №15521 від 04.01.2022 року, розрахунок т. 1 а. с. 192) .

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Разом з тим, частиною шостою статті 231 ГК України, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не встановлюють розмір пені, а лише обмежують її розмір, встановлений за згодою сторін.

За ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною першою ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стосовно спірних правовідносин законом розмір штрафних санкцій не встановлено, отже необхідною умовою їх нарахування та стягнення є визначення підстав сплати та розміру санкцій в договорі, укладеному між сторонами.

Отже, якщо сторони не передбачили в умовах договору за порушення строків виконання зобов`язань можливість сплати пені та не визначали її розмір, відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому законом.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Як зазначалось вище, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі - продажу шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а отже і відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення 872 391,27 грн пені, нарахованої за період з 09.03.2022 по 06.12.2023.

Також, зважаючи на те, що при заявлені вимоги про стягнення з відповідача курсової різниці у розмірі 389 267,87 грн ТОВ «ТЕКС-ТРЕЙДІНГ» посилався на п. 5.5 договору купівлі-продажу від 04.01.2022 року, а також з огляду на те, що захист майнових інтересів позивача за первісним позовом в аспекті ймовірного знецінення грошових коштів забезпечено можливістю стягнення інфляційних втрат, про що було заявлено вимогу та частково задоволено судом (55 452,75 грн), суд дійшов висновку про необґрунтованість та неправомірність позовної вимоги про стягнення з ПП «ПРЕМ`ЄР СОКС» заявленої курсової різниці , а отже і про відмову в її задоволенні.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У іншому рішенні, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" щодо оплати за поставлений товар за видатковою накладною №СФ-0000066 від 24.01.2022 року і позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 199 997,15 грн, інфляційних втрат в сумі 55 452,75 грн та 3% річних в сумі 10 487,52 грн є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими документально та нормами матеріального права та такими, що підлягають задоволенню.

В іншій частині стягнення основного боргу, штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат та курсової різниці первісний позов є безпідставним, а отже задоволенню не підлягає.

Позовна вимога за зустрічним позовом спростована відповідачем, не підтверджена матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений сторонами судовий збір покладається на відповідача за первісним позовом.

З огляду на викладене, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог за первісним позовом, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" в сумі 3 989,06 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" (вул. В. Чорновола, 18, м. Полтава, 36039, фактична адреса: вул. Комарова, 20, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (вул. Решетилівська, 26/1, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний ) 199 997,15 грн основної заборгованості, 10 487,52 грн 3% річних, 55 452,75 грн інфляційних втрат та 3 989,06 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині вимог за первісним позовом - відмовити.

4. Відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2024 року.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. М. Тимощенко