ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/581/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В.,

розглядаючи

заяву ОСОБА_1 (вх. № 01-44/1629/24 від 28.05.2024) про забезпечення позову у справі № 906/581/24 за позовом: ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_4

4) ОСОБА_5

про переведення прав та обов`язків покупця частки статутного капіталу ТОВ "РБК" в розмірі 80% по договору купівлі-продажу від 25.01.2022 на ОСОБА_1 ,

Без виклику учасників судового процесу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про:

- переведення на ОСОБА_1 прав і обов`язків покупця частки (частини частки) по купівлі 80 % частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська Будівельна Кераміка" по договору купівлі-продажу частки (частини частки) від 25.01.2022 у статутному капіталі Товариства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , , згідно якого ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_3 прийняв частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська Будівельна Кераміка" вартістю 600 000,00 грн., що становить 80 % статутного капіталу;

- визнання реєстраційних дій про внесення відомостей до ЄДР по Акту прийому-передачі (частини частки) у статутному капіталі Товариства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , , згідно якого ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_3 прийняв частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська Будівельна Кераміка" вартістю 600 000,00 грн., що становить 80 % статутного капіталу від 25.01.2022 недійсними;

- визнання усіх подальші реєстраційних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська Будівельна Кераміка" недійсними;

- витребування з чужого незаконного володіння частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська Будівельна Кераміка" в розмірі 45 % статутного капіталу Товариства, вартістю 337 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що співвласник ТОВ "Ружинська Будівельна Кераміка" ОСОБА_6 продав свою частку в статутному капіталі згаданого Товариства в розмірі 80%, яка в еквіваленті складає суму в розмірі 600 000,00 грн., третій особі, без жодного повідомлення його, як співзасновника, чим порушив п. 7.2 Статуту, в редакції, що діяла на той час, а також п. 1, ч. 1 ст. 6 та п. 1, п. З ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", тобто, порушуючи його (позивача) переважне право на придбання такої частки (частини частки).

Разом з позовною заявою до суду позивачем подано заяву (вх. № 01-44/1629/24 від 28.05.2024) про забезпечення позову у справі № 906/581/24, згідно якої просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська будівельна кераміка" та заборонити вчиняти будь які реєстраційні дії з статутними документами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська будівельна кераміка".

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив, що останнім часом нове керівництво ТОВ "Ружинська будівельна кераміка" здійснює дії по вивозу майна з території заводу, а саме вивозить у невідомому напрямку майно та обладнання Товариства.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заяви, враховуючи наступне.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Таким чином, обґрунтування необхідності забезпечення позову, полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про таке забезпечення, а особа, яка подала відповідну заяву про забезпечення позову, повинна довести також і адекватність обраного засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначалося раніше, позивач в заяві про забезпечення позову зазначив, що нове керівництво ТОВ "Ружинська будівельна кераміка" здійснює дії по вивозу майна з території заводу, а саме вивозить у невідомому напрямку майно та обладнання Товариства.

Проте, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наведені позивачем обставини щодо вивозу майна та обладнання Товариства. Також позивачем не наведено жодних інших обставин, що можуть ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії з статутними документами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська будівельна кераміка", суд зазначає наступне.

Статтею 137 ГПК України визначено, що позов може бути забезпечений і забороною відповідачу вчиняти певні дії, і забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Проте, позивачем не конкретизовано, відносно якого кола осіб судом має бути вжито заходів забезпечення у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії з статутними документами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинська будівельна кераміка".

За наведених обставин в сукупності, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відому у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви (вх. № 01-44/1629/24 від 28.05.2024) про забезпечення позову у справі № 906/581/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України.

Ухвала суду підписана: 30.05.2024.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2,3, 4, 5, 6 - сторонам (рек.)