ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Справа № 915/1660/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Налескіна Сергія Леонідовича, АДРЕСА_1 (код РНКОПП НОМЕР_1 )

адреса для листування: АДРЕСА_2

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил Логістики Збройних Сил України, проспект Миру, 62-А, м. Миколаїв, 54056 ()

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017 ()

електронна пошта:

- Акціонерне Товариство "Миколаївобленерго", вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017 ()

електронна пошта:

- Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, буд. 85, м. Київ, 04080 ()

електронна пошта:

представник третьої особи: Єсипенко Ольга Володимирівна

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3

про стягнення 661 286, 99 грн.

за участю представників учасників справи:

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: Федорова І. В.

від третьої особи ДПЗД "Укрінтеренерго": не з`явились

від третьої особи ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія": не з`явились

від третьої особи АТ "Миколаївобленерго": не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернувся Фізична особа-підприємець Налескін Сергій Леонідович з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил Логістики Збройних Сил України 661 286, 99 грн., з яких: 648 442, 56 гривень - заборгованість за договором № 2017 про відшкодування витрат за постачання електричної енергії; 5 137, 77 грн. - судового збору на підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/6090/23 та 7 706, 66 грн. як судовий збір за подачу апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 року у справі № 910/6090/23.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору покласти на відповідача.

23.01.2024 на адресу Господарського суду Миколаївської області від позивача за допомогою системи «Електронний суд» (вх. № 889/24 від 23.01.2024) та на електронну пошту суду (вх. № 890/24 від 23.01.2024) надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, зазначивши про часткове погашення відповідачем суми заборгованості після відкриття провадження у справі, просить суд стягнути з відповідача Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил Логістики Збройних Сил України 16 242, 92 грн. як заборгованість за Договором № 2017 про відшкодування витрат за постачання електричної енергії, 5 137, 77 грн. судового збору на підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/6090/23 та 7 706, 66 грн. як судовий збір за подачу апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2023 року у справі № 910/6090/23.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2024 заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду. Позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 889/24 від 23.01.2024).

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2023 позовну заяву (вх. № 14164/23 від 25.10.2023) Фізичної особи-підприємця Налескіна Сергія Леонідовича до відповідача Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил Логістики Збройних Сил України про стягнення 661 286, 99 грн. залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 23.01.2024. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Підготовче засідання у справі Господарського суду Миколаївської області № 915/1660/23, призначене на 23.01.2024 о 14:00, не відбулось протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, зокрема, у період з 13:12 по 17:43 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2024 призначено підготовче засідання по справі на 27.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.02.2024 задоволено заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ДПЗД "Укрінтеренерго" Єсипенко О.В. про участь в підготовчому засіданні по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2024 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті в судовому засіданні призначено на 14.03.2024 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 11.04.2024 в режимі відеоконференції.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Позивач та треті особи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені завчасно шляхом надіслання ухвали суду до електронних кабінетів позивача та третіх осіб.

22.02.2024 позивачем подано суду заяву про розгляд справи без участі позивача (вх. № 2067/24 від 22.02.2024).

Третя особа ДПЗД «Укрінтеренерго» в письмових поясненнях (вх. № 15637/23 від 27.11.2023) просила суд розглядати справу без участі представника за наявними матеріалами.

Третя особа АТ «Миколаївобленерго» в письмових поясненнях (вх. № 142/24 від 05.01.2024) просила суд розглядати справу без участі представника.

Третя особа ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» в письмових поясненнях (вх. № 16016/23 від 05.02.2023) просила суд розглядати справу без участі представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача / представника позивача та представників третіх осіб.

В судовому засіданні 11.04.2024 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено неналежне виконання відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 умов договору № 2017 від 01.01.2023 про відшкодування витрат за постачання електричної енергії, укладеного між ФОП Налескіним С.Л., Військовою частиною НОМЕР_2 та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаєва, у частині своєчасного відшкодування вартості комунальних послуг.

Позивач зазначає, що систематичне невиконання відповідачем обов`язків щодо сплати комунальних послуг мало наслідком звернення надавача енергетичних послуг ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Налескіна Сергія Леонідовича про стягнення заборгованості у розмірі 342 517, 85 грн. по сплаті спожитої електричної енергії.

06.07.2023 Господарським судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 910/6090/23, яким позов ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія до ФОП Налескіна С.Л. про стягнення 342 517, 85 грн. задоволено та стягнуто з ФОП Налескіна С.Л. на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" 342 517, 85 грн. заборгованості та 5 137, 77 грн. судового збору.

21.09.2023 Північний апеляційний господарський суд прийняв постанову у справі № 910/6090/23, що набрала законної сили, якою апеляційну скаргу ФОП Налескіна С.Л. на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 року у справі № 910/6090/23 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6090/23 - залишено без змін. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника.

Позивач зазначає, що поніс додаткові витрати зі сплати судового збору, а саме 5 137, 77 грн. судового збору на підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/6090/23 та 7 706, 66 грн. як судовий збір за подачу апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 року у справі № 910/6090/23.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 193, 216, 228, 229 ГК України, ст. 625, 629 ЦК України, судовою практикою та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 15953/23 від 04.12.2023) просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено наступне:

- стосовно вимог про стягнення заборгованості за договором за період січень липень 2023 року в розмірі 648 442, 56 грн., то зазначена заборгованість була повністю сплачена відповідачем ще до моменту відкриття Господарським судом Миколаїської області провадження у справі № 915/1660/23;

- позовні вимоги в частині стягнення судового збору, понесеного позивачем по справі № 910/6090/23 в розмірі 5 137, 77 грн. та 7 706, 66 грн. відповідач не визнає на підставі наступного. Як вбачається з укладеного між Миколаївським квратирно-експлуатацінйим управлінням та ФОП Налескіним С.Л. договору про відшкодування електричної енергії № 2017 від 01.01.2023, зазначений правочин є двостороннім, сторонами є ФОП Нелескін С.Л. та Миколаївське КЕУ КСЛ ЗСУ. ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" не є стороною коментованого правочину, а отже у Миколїавського КЕУ не виникає та не може виникнути жодних зобов`язань перед ФОП Налескін С.Л. в частині сплати понесених ним судових витрат по справі № 910/6090/23, предметом розгляду якої були саме правовідносини позивача та ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" в частині стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу № 36/114 від 01.01.2020.

Миколаївське КЕУ не може відповідати за зобов`язаннями контрагента перед третіми особами, як в частині їх виконання, так і в частині настання негативних наслідків за невиконання зобовязань, які в даному випадку виявились в понесених судових витратах.

Витрати по сплаті судового збору не є заборгованістю за договором та заборгованістю взагалі, а відносяться до іншого роду витрат, які можливі до стягнення лише через доведення причинно-наслідкових зв`язків між винною поведінкою особи та наслідками, що настали, внаслідок чого потребують іншого порядку доведення та регулюються зовсім іншим розділом Цивільного кодексу України. В зв`язку з чим не підлягають стягненню в даному судовому провадженні за недоведеністю.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 42 ГК України.

2.3. Правова позиція третьої особи ДПЗД Укрінтеренерго.

ДПЗД Укрінтеренерго в письмових поясненнях (вх. № 15637/23 від 27.11.2023) зазначило, що споживач ФОП Налескін С. Л. перебуває на постачанні електричної енергії у постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» з 14.02.2023 по теперішній час.

АТ «Миколаївобленерго» надало на адресу ДПЗД «Укрінтеренерго» Звіти щодо фактичного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» та на підставі цих даних про фактичне споживання електричної енергії ДПЗД «Укрінтеренерго» споживачу ФОП Налескіну С. Л. виставлено рахунки та акти, а саме: за лютий 2023 на суму 37 053, 26 грн., за березень 2023 на суму 53 318, 12 грн., за квітень 2023 на суму 29 766, 53 грн., за травень 2023 на суму 11 623, 46 грн., за червень 2023 на суму 11 968, 28 грн., за липень 2023 на суму 16 745, 46 грн., за серпень 2023 на суму 22 185, 17 грн., за вересень 2023 на суму 30 311, 23 грн., за жовтень 2023 на суму 42 010, 67 грн.

Обсяги, спожиті у лютому вересні 2023 сплачено в повному обсязі на загальну суму 212 971, 51 грн., обсяги споживання електричної енергії у жовтні 2023 на суму 42 010, 67 грн. станом на дату подання пояснень не сплачені ФОП Налескіним С.Л.

Третя особа в письмових поясненнях просила суд задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без участі представника ДПЗД «Укрінтеренерго» за наявними матеріалами.

2.4. Правова позиція третьої особи АТ "Миколаївобленерго".

В письмових поясненнях (вх. № 142/24 від 05.01.2024) третя особа зазначила, що ФОП Налескін С. Л. 01.12.2018 приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії від 21.03.2007 № 36/114 шляхом підписання заяви-приєднання.

Свої зобов`язання щодо оплати послуг з розподілу електричної енергії ФОП Налескін С. Л. належним чином не виконує, в результаті чого станом на 31.12.2023 перед АТ Миколаївобленерго виникла заборгованість за листопад 2023 у розмірі 20 952, 86 грн., у тому числі ПДВ.

Третя особа в письмових поясненнях просила суд розглядати справу без участі представника АТ «Миколаївобленерго».

2.5. Правова позиція третьої особи ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

В письмових поясненнях (вх. № 16016/23 від 05.02.2023) третя особа зазначила, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2023, залишеним у силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 року по справі № 910/6090/23 з ФОП Налескіна С.Л. на користь ТОВ МЕК стягнута заборгованість за спожиту електричну енергію за період з травня 2022 по лютий 2023 включно у сумі 342 517, 85 грн. Станом на 05.12.2023 заборгованість за рішенням суду сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі.

Третя особа в письмових поясненнях просила суд розглядати справу без участі представника ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія».

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Договір на безоплатне користування нерухомим майном.

15.07.2022 між ФОП Налескін С.Л. (сторона 1) та Військовою частиною НОМЕР_2 (сторона 2) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва (сторона 3) укладено договір № 66/7 від 15.07.2022, відповідно до якого сторона 1 надає стороні 2 можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном комплексом будівель сторони 1, а саме: б) приміщення будівлі площею 1243 кв. м. (далі майно), що розташоване за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський район … (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір укладено строком на період воєнного стану, введеного в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, та розпочинає свою дію з 26 лютого 2022 року та до завершення воєнного стану включно.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Суду не подано доказів розірвання договору або визнання його недійсним.

Відповідно до п. 2.1 договору сторона 2 вступає у спільне використання майна у термін, указаний у договорі, та акті передачі майна.

Відповідно до п. 3.1 договору спільне користування майном здійснюється на безоплатній основі.

Відповідно до п. 3.2 договору сторона 2 зобов`язана відшкодувати стороні 1 всі витрати за комунальні послуги, які були отримані стороною 2 за час дії цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору всі відшкодування за отримані комунальні послуги сторони 2 за цим договором сплачуються стороною 3, але виключно за погодженням із нею.

Відповідно до п. 3.4. договору підставою для відшкодування Стороною 3 за Сторону 2 комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Стороні 1. З метою відшкодування комунальних послуг Сторона 1 зобов`язана виставити рахунки Стороні 3 та надати копії рахунків, що виставлені Стороні 1 постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

Відповідно до п. 4.6 договору сторона 2 зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з спільним використанням майна, у тому числі фактичні комунальні платежі.

Відповідно до п. 4.9 договору укласти із стороною 1 договори на відшкодування вартості комунальних послуг.

Відповідно до п. 8.2. договору обов`язком Сторони 3 є обов`язок з відшкодування Стороні 1 вартості комунальних послуг, що спожиті Стороною 2 у процесі виконання цього договору.

Договір про відшкодування витрат за постачання електричної енергії.

01.01.2023 між ФОП Налескін С.Л. (Сторона-1) та Військовою частиною НОМЕР_2 (Сторона-2) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаєва (Сторона 3) укладено договір № 2017 про відшкодування витрат за постачання електричної енергії від 01.01.2023.

Відповідно до п. 3.1 договору цей Договір набирає чинності з моменту його укладення та розповсюджується на відносини, які виникли з 01.01.2023 року і діє до закінчення воєнного стану на території України, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні (зі змінами), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення, а саме до 31.12.2023 року. При цьому, в разі підписання та набрання чинності Указу Президента Про продовження строку дії воєнного стану в Україні та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" на більш тривалий термін, договір продовжує свою дію на час продовження воєнного стану в Україні.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Суду не подано доказів розірвання договору або визнання його недійсним.

Відповідно до п. 1.1 договору Сторона-1 вчасно забезпечує приміщення, яке використовує Сторона-2, комунальними послугами, які отримує від постачальних організацій, а саме електричною енергією, розподілом та послугою з перетікань реактивної електроенергії, на умовах щодо строків, кількості і якості відповідно до укладених договорів постачання зазначених послуг, а Сторона-3 зобов`язується за наявності для того підстав, передбачених умовами Договору, своєчасно відшкодовувати вартість послуг, що зазначені в п, 1.1. Договору, за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору комунальні послуги, що зазначені в п. 1.1. Договору надаються згідно умов договору про безоплатне користування майном (позички) № 66/7 від 15.07.2022р.на спільне безоплатне користування нерухомим майном комплексом будівель.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна очікувана сума цього договору по діючим тарифам на момент його укладення згідно кошторисних призначень на 2023 рік становить 648 442, 56 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2.6 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 2.8 договору підставою для відшкодування Стороні-1 Стороною-3 за Сторону-2 комунальних послуг є аргументовані виставлені рахунки постачальними організаціями з обґрунтованими, актуальними тарифами та показниками надавачів комунальних послуг Стороні-1 та акти наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до п. 2.9 договору рахунки на відшкодування комунальних послуг, що зазначені в п. 1.1 договору, разом із підтверджуючими їх надання документами надаються Стороною 1 Стороні 3 в строк до першого числа місяця, що є наступним за розрахуноквим, а за останній місяць року (грудень) до 20 грудня включно.

Відповідно до п. 2.10 договору оплата рахунків Сторони 1 на відшкодування комунальних послуг, що зазначені в п. 1.1 договору, здійснюється Стороною 3 на розрахункових рахунок Сторони 1 р/р UA 1094557 до 10 числа місяця, що є наступним за розрахунковим, але не пізніше 10 денного терміну з дня надходження стороні 3 бюджетних коштів. Оплата рахунка за останній місяць року (грудень) здійснюється Стороною 3 протягом 5 днів після одержання рахунку, але не пізніше 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 4.6.4 договору сторона 3 має право повернути стороні 1 рахунок без здійснення оплати в разі його неналежного оформлення, а саме: відсутність печатки, підписів тощо, а також при зазначенні в рахунку відомостей, які не відповідають показникам засобів обліку/площі приміщення або не надання підтверджуючих документів до рахунків та актів наданих послуг (виконаних робіт).

Додатковою угодою № 1 до договору № 2017, яка підписана та скріплена печатками сторін, сторони погодили внести зміни в договір в частині найменування Сторони 3, у зв`язку з переформуванням Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва у Миколаївське Квартирно-експлуатаційне управління.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 2017 позивачем ФОП Налескін С.Л. (Сторона 1) надано послуги відповідачу КЕВ м. Миколаїв (Сторона 3) за договором № 2017 від 01.01.2023 на загальну суму 648 442, 56 грн., про що між стороною 1, стороною 2, стороною 3 складено, підписано та скріплено печатками акти наданих послуг, наявні в матеріалах справи, а саме:

- акт надання послуг № 1/23 від 31.01.2023 на суму 345 019, 28 грн.;

- акт надання послуг № 2/23 від 28.02.2023 на суму 159 782, 38 грн.;

- акт надання послуг № 3/23 від 31.03.2023 на суму 66 224, 53 грн.;

- акт надання послуг № 4/23 від 30.04.2023 на суму 37 756, 21 грн.;

- акт надання послуг № 5/23 від 31.05.2023 на суму 15 040, 94 грн.;

- акт надання послуг № 7/23 від 31.07.2023 на суму 24 619, 22 грн.

В актах зазначено, що підставою складання актів є договір № 2017 від 01.01.2023.

09.05.2023 позивач звернувся до КЕВ м. Миколаїв з претензією б/н, в якій просив терміново сплатити заборгованість по відшкодуванню вартості комунальних послуг спожитих Стороною-2 на суму 586 794, 79 грн. В претензії зазначено, що до останньої додаються копії рахунків за електричну енергію.

17.05.2023 КЕВ м. Миколаєва направив позивачу відповідь на претензію № 1094 від 17.05.2023, у якій зазначив, що у КЕВ м. Миколаєва відсутній обов`язок сплачувати заявлені в претензії суми заборгованості, оскільки позивачем не було виставлено рахунків за травень 2022 - лютий 2023. Крім того, КЕВ м. Миколаєва зазначено, що оскільки зазначені рахунки на відшкодування електричної енергії не виставлялися позивачем протягом бюджетного року, який закінчився 31.12.2022, вони не можуть бути сплачені у 2023 році, адже вказані дії будуть суперечити нормам чинного законодавства, а саме п. 1 ст. 57 БК України, п. 2.14 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309.

Судом також встановлено, що відповідно до виписок з рахунку відповідача за 08.11.2023 та 11.11.2023 відповідачем на виконання умов договору № 2017 від 01.01.2023 було перераховано позивачу грошові кошти у якості відшкодування витрат за електроенергію та розподіл електричної енергії у загальній сумі 648 442, 56 грн., згідно наступних платіжних документів:

- платіжний документ № 1209 від 07.11.2023 на суму 345 019, 28 грн. (відшкодування за січень 2023);

- платіжний документ № 1257 від 09.11.2023 на суму 15 040, 94 грн. (відшкодування за травень 2023);

- платіжний документ №1258 від 09.11.2023 на суму 24 619, 22 грн. (відшкодування за липень 2023);

- платіжний документ №1256 від 09.11.2023 на суму 37 756, 21 грн. (відшкодування за квітень 2023);

- платіжний документ №1255 від 09.11.2023 на суму 66 224, 53 грн. (відшкодування за березень 2023);

- платіжний документ №1254 від 09.11.2023 на суму 159 782, 38 грн. (відшкодування за лютий 2023).

В усіх платіжних документах у призначенні платежу міститься посилання на договір № 2017, а також на відповідні акти наданих послуг та рахунки на оплату.

В письмових поясненнях щодо заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. 2970/24 від 13.03.2024) позивач зазначив, що під час звернення до суду із даним позовом у відповідача існувала заборгованість в сумі 661 286, 99 грн. Відповідач за 2023 спожив електричної енергії загальною вартістю 878 328, 67 грн. та частково відшкодував витрати по сплаті за електричну енергію на суму 862 085, 75 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку та актом звірки взаєморозрахунків.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем було спожито електроенергію:

- в серпні 2023 на суму 31 979, 36 грн.;

- в вересні 2023 на суму 41 896, 17 грн.;

- в жовтні 2023 на суму 58 680, 16 грн.;

- в листопаді 2023 на суму 80 735, 52 грн.

Позивач зазначає, що подані суми підтверджуються рахунками електропостачальних компаній за відповідні місяці, копії яких було додано до заяви про зменшення розміру позовних вимог.

До письмових пояснень позивачем подано акт звірки взаєморозрахунків, складений одноособово позивачем та без доказів направлення відповідачу, в якому зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 242, 92 грн.

Позивачем до матеріалів справи на підтвердження факту здійснення відповідачем оплат по договору подано виписку по рахунку 1094557, ОСОБА_1 , період 01.11.2023-30.11.2023, сформовану АТ «КредіАгрікольБанк». Проте, в поданій позивачем банківській виписці не зазначено особу платника.

Договори та докази їх виконання з енергопостачальними організаціями.

Позивачем на підтвердження факту наявності укладених договорів з енергопостачальними організаціями, а також факту споживання електричної енергії, надання послуг з розподілу та послуг за перетікання реактивної електроенергії подано суду наступні докази:

1) щодо постачання електричної енергії:

- рахунки, виставлені Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія на підставі договору № 36/114 від 01.01.2020, укладеним з ФОП Налескін С.Л., на оплату за електричну енергію за період січень 2023 лютий 2023, а саме:

рахунок № 36/114 від 03.05.2023 за січень 2023 на суму 257 375, 11 грн.

рахунок № 36/114 від 03.05.2023 за лютий 2023 на суму 85 142,74 грн.

- повідомлення № 01.01/01-26-765 від 14.02.2023 оператора системи розподілу АТ Миколаївобленерго про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго, відповідно до якого ФОП Налескін С.Л. перебуває на постачанні електричної енергії у постачальника останньої надії з 14.02.2023;

- рахунки та акти, виставлені на підставі даних про фактичне споживання третьою особою ДПЗД «Укрінтеренерго» за період лютий 2023-листопад 2023, а саме:

за електричну енергію за лютий 2023: рахунок № 77/12/О02/45160 від 16.03.2023, акт № 037610 від 28.02.2023 на суму 37 053, 26 грн.;

за електричну енергію за березень 2023: рахунок № 77/12/О03/46589 від 11.04.2023, акт № 039012 від 31.03.2023 на суму 53 318, 12 грн.;

за електричну енергію за квітень 2023: рахунок № 77/12/О04/47362 від 10.05.2023, акт № 039765 від 30.04.2023 на суму 29 766, 53 грн.;

за електричну енергію за травень 2023: рахунок № 77/12/О05/49808 від 15.06.2023, акт № 042203 від 31.05.2023 на суму 11 623, 46 грн.;

за електричну енергію за червень 2023: рахунок № 77/12/О06/50350 від 11.07.2023, акт № 042725 від 30.06.2023 на суму 11 968, 28 грн.;

за електричну енергію за липень 2023: рахунок № 77/12/О07/52168 від 10.08.2023, акт № 044529 від 31.07.2023 на суму 16 745, 46 грн.;

за електричну енергію за серпень 2023: рахунок № 77/12/О08/53252 від 13.09.2023, акт № 045615 від 31.08.2023 на суму 22 185, 17 грн.;

за електричну енергію за вересень 2023: рахунок № 77/12/О09/54306 від 10.10.2023, акт № 046667 від 30.09.2023 на суму 30 311, 23 грн.;

за електричну енергію за жовтень 2023: рахунок № 77/12/О10/55879 від 09.11.2023, акт № 048218 від 31.10.2023 на суму 42 010, 67 грн.;

за електричну енергію за листопад 2023: рахунок № 77/12/О11/58236 від 11.12.2023, на суму 59 782, 66 грн.

- платіжна інструкція № 53342733-2 від 08.11.2023 на суму 212 971, 51 грн. про часткове погашення ФОП Налескіним С.Л. заборгованості перед постачальником останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго за лютий 2023-вересень 2023 включно;

2) щодо послуги з розподілу електричної енергії:

- договір між ФОП Налескіним С. Л. та АТ Миколаївобленерго від 01.12.2018 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії від 21.03.2007 № 36/114 шляхом підписання заяви-приєднання;

- рахунки за розподіл електроенергії, виставлені Філією Акціонерного товариства Миколаївобленерго Березанського району на підставі договору № 36/114 від 01.01.2018, а саме:

рахунок № 36/114/1/1 на суму 87 644, 17 грн.;

рахунок № 36/114/2/1 на суму 37 586, 38 грн.;

рахунок № 36/114/3/1 від 01.04.2023 на суму 12 906, 41 грн.;

рахунок № 36/114/4/1 від 01.05.2023 на суму 7 989, 68 грн.;

рахунок № 36/114/5/1 від 01.06.2023 на суму 3 417, 48 грн.;

рахунок № 36/114/6/1 від 01.07.2023 на суму 4 626, 62 грн.;

рахунок № 36/114/7/1 від 01.08.2023 на суму 7 873, 76 грн.;

рахунок № 36/114/8/1 від 01.09.2023 на суму 9 028, 64 грн.;

рахунок № 36/114/9/1 від 01.10.2023 на суму 10 874, 54 грн.;

рахунок № 36/114/10/1 від 01.11.2023 на суму 15 924, 46 грн.;

рахунок № 36/114/11/1 від 01.12.2023 на суму 20 952, 86 грн.

3) щодо послуг з перетікання реактивної електроенергії:

- рахунки за послуги з перетікання реактивної електроенергії, виставлені Філією Акціонерного товариства Миколаївобленерго Березанського району на підставі договору № 36/114 від 01.01.2019, укладеного з ФОП Налескіним С.Л., за період серпень 2023-жовтень 2023, а саме:

рахунок № 36/114/8/1 від 01.09.2023 на суму 765, 55 грн.;

рахунок № 36/114/9/1 від 01.10.2023 на суму 710, 40 грн.;

рахунок № 36/114/10/1 від 01.11.2023 на суму 745, 03 грн.

Судове провадження у справі № 910/6090/23.

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 по справі № 910/6090/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" до відповідача Фізичної особи-підприємця Налескіна Сергія Леонідовича про стягнення коштів в сумі 342 517, 85 грн. задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Налескіна Сергія Леонідовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" 342 517 (триста сорок дві тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 85 коп. - заборгованості та 5 137 (п`ять тисяч сто тридцять сім) грн. 77 коп. - судового збору.

Грошові кошти стягнуто у зв`язку з неналежним виконанням ФОП Налескіним С. Л. умов укладеного між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ФОП Налескіним С. Л. договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/114 від 01.01.2020, а саме зобов`язань щодо оплати вартості електричної енергії за період з травня 2022 по лютий 2023.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 910/6090/23 апеляційну скаргу ФОП Налескіна Сергія Леонідовича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6090/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі № 910/6090/23 залишено без змін. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на скаржника.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (п. 5.11-5.13 постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21).

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

4.1. Правове регулювання договірних відносин.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договорів виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати КЦС ВС від 01.03.2021 № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 904 ЦК України за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

4.2. Правове регулювання відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням (постанова КЦС ВС від 30.05.2018 у справі № № 583/2565/15-ц).

Судові витрати не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 по справі № 242/4741/16-ц).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Як вказано вище, 15.07.2022 між ФОП Налескін С.Л. (Сторона 1) та Військовою частиною НОМЕР_2 (Сторона 2) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва (Сторона 3) укладено договір № 66/7 від 15.07.2022 на спільне безоплатне користування нерухомим майном зі строком дії на період воєнного стану в Україні.

Умовами п. 3.2, п. 3.3, п. 4.6, п. 4.9, п. 8.2 договору № 66/7 сторони погодили обов`язок Сторони 2 (Військової частини НОМЕР_2 ) відшкодувати Стороні 1 (ФОП Налескіну С. Л.) витрати за комунальні послуги, обов`язок з відшкодування яких покладено на Сторону 3 (КЕВ м. Миколаїв).

При цьому, умовами п. 3.3 договору № 66/7 сторони погодили, що всі відшкодування за отримані комунальні послуги Сторони 2 за цим договором сплачуються Стороною 3, але виключно за погодженням із нею, а умовами п. 3.4 договору на Сторону 1 ФОП Налескіна С. Л. покладено обов`язок виставити рахунки Стороні 3 КЕВ м. Миколаїв та надати копії рахунків, що виставлені Стороні 1 постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

В той же час в п. 4.9 договору сторони погодили укласти зі Стороною 1 договори на відшкодування вартості комунальних послуг.

На виконання умов договору № 66/7 між ФОП Налескін С.Л. (Сторона 1) та Військовою частиною НОМЕР_2 (Сторона 2) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаєва (Сторона 3) укладено договір № 2017 про відшкодування витрат за постачання електричної енергії від 01.01.2023, який набрав чинності з 01.01.2023 та строком на період воєнного стану в Україні.

Умовами п. 2.8, п. 2.9, п. 2.10 договору № 2017 сторони погодили обов`язок Сторони 3 (КЕВ м. Миколаїв) відшкодувати Стороні 1 (ФОП Налескін С. Л.) комунальні послуги (електрична енергія, послуги за розподіл та послуги з перетікань реактивної електричної енергії).

Пунктами 2.9, 2.10 договору № 2017 сторони погодили обов`язок Сторони 1 надати Стороні 3 в строк до першого числа місяця, що є наступним за розрахунковим, рахунки на відшкодування комунальних послуг разом із підтверджуючими їх надання документами, та обов`язок Сторони 3 здійснити оплату рахунку до 10 числа місяця, що є наступним за розрахунковим.

Крім того, умовами п. 4.6.4 договору № 2017 сторони погодили право Сторони 3 КЕВ м. Миколаїв повернути Стороні 1 ФОП Налескін С. Л. рахунок без здійснення оплати в разі його неналежного оформлення, а саме: відсутність печатки, підписів тощо, а також при зазначенні в рахунку відомостей, які не відповідають показникам засобів обліку/площі приміщення або не надання підтверджуючих документів до рахунків та актів наданих послуг (виконаних робіт).

Отже, системний аналіз умов договорів № 66/7 та № 2017 дозволяє дійти висновку, що сторони погодили обов`язок Сторони 3 КЕВ м. Миколаїв відшкодувати Стороні 1 ФОП Налескіну С. Л. вартість спожитих Стороною 2 Військовою частиною НОМЕР_2 комунальних послуг. При цьому, умовами договорів на Сторону 1 ФОП Налескіна С. Л. покладено обов`язок сформувати та надати (надіслати) Стороні 3 КЕВ м. Миколаїв рахунки для проведення оплати разом із підтверджуючими документами (рахунками та актами наданих послуг, які виставляються Стороні 1 постачальними організаціями). Лише після виставлення Стороною 1 рахунку для оплати разом із наданими підтверджуючими документами у Сторони 3 виникає обов`язок перевірити їх, погодити та провести оплату в строк до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, або надати мотивовану відмову відповідно до умов п. 4.6.4 договору № 2017.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 2017 позивачем ФОП Налескін С.Л. (Сторона 1) надано послуги відповідачу КЕВ м. Миколаїв (Сторона 3) за договором № 2017 від 01.01.2023 на загальну суму 648 442, 56 грн. за період з січня 2023 по травень 2023 включно, липень 2023, про що між Стороною 1, Стороною 2, Стороною 3 складено, підписано та скріплено печатками акти наданих послуг, які наявні в матеріалах справи. Судом також встановлено, що відповідно до виписок з рахунку відповідача за 08.11.2023 та 11.11.2023 (до відкриття провадження у справі) відповідачем на виконання умов договору № 2017 від 01.01.2023 було перераховано позивачу грошові кошти у якості відшкодування витрат за електроенергію та розподіл електричної енергії у загальній сумі 648 442, 56 грн. за вищевказані періоди.

Звертаючись до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, позивачем фактично заявлено до стягнення грошові кошти в якості відшкодування вартості витрат за постачання електричної енергії за договором № 2017 за періоди червень 2023, серпень 2023-листопад 2023 включно.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем на підтвердження факту споживання електричної енергії, надання послуг з розподілу та послуг за перетікання реактивної електроенергії подано суду рахунки та акти, які формувались та виставлялись позивачу енергопостачальними організаціями, з якими позивач має укладені договори. Проте, до матеріалів даної господарської справи позивачем не подано суду доказів виставлення та направлення для погодження відповідачу рахунків разом із підтверджуючими документами в порядку та строки, передбачені умовами п. 2.9, п. 2.10 договору № 2017, які (сформовані позивачем рахунки) і є підставою для виникнення у відповідача обов`язку з відшкодування відповідних витрат. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині стягнення 16 242, 92 грн. грошових коштів в якості заборгованості за Договором № 2017 про відшкодування витрат за постачання електричної енергії. При цьому, суд зазначає, що підставою відмови в позові в цій частині є не факт відсутності самого обов`язку з відшкодування витрат на комунальні послуги, а передчасність заявленої позовної вимоги в цій частині, оскільки недотримання саме позивачем умов договору № 2017 в частині виставлення та направлення відповідачу рахунків з підтверджуючими документами (рахунками та актами енергопостачальних компаній), а також їх узгодження сторонами (матеріалами справи підтверджено, що узгодження факту надання послуг здійснювалось сторонами договору № 2017 у формі складання актів наданих послуг) свідчить про невиконання позивачем умов договору № 2017, а відтак і передчасність тверджень про виникнення у відповідача обов`язку з оплати. Доказів зворотного суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено в позові в частині стягнення 16 242, 92 грн., у зв`язку з недоведенням позивачем належними та допустимими доказами у справі факту виставлення рахунків відповідачу, їх погодження сторонами відповідно до умов договору № 217 та, як наслідок, виникнення обов`язку з оплати (та коли).

Щодо вимоги позивача про стягнення 5 137, 77 грн. судового збору на підставі рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/6090/23 та 7 706, 66 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду міста Києва від 06 липня 2023 року у справі № 910/6090/23 в якості збитків (додаткових витрат), то в цій частині позову судом відмовлено, оскільки: 1) судовий збір в розумінні положень ГПК України відноситься до судових витрат у справі (ч. 1 ст. 123 ГПК України); 2) судові витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України і не можуть стягуватися як збитки; 3) позивач ФОП Налескін С. Л. є суб`єктом господарювання, тобто на власний ризик здійснює господарську діяльність; судовий спір у справі № 910/6090/23 виник у зв`язку з невиконанням ФОП Налескіним С. Л умов укладеного з ТОВ «Миколаївська електропстачальна організація» договору, стороною якого відповідач КЕВ м. Миколаїв не є, тобто відсутні підстави для тверджень про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями / бездіяльністю КЕВ м. Миколаїв та виникненням спору у справі № 910/6090/23.

Враховуючи вищевикладене, в цій частині позову судом відмовлено, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 9 919, 31 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0.0..1 від 20.10.2023.

Враховуючи звернення до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 889/24 від 23.01.2024), яка прийнята судом до розгляду, предметом спору у даній справі є вимога про стягнення коштів в сумі 29 087, 35 грн. (16 242, 92 грн. + 5 137, 77 грн. + 7 706, 66 грн.), судовий збір з якої має становити 2 684, 00 грн.

Отже, судовий збір в розмірі 7 235, 31 грн. підлягає поверненню позивачу за його клопотанням з Державного бюджету України, у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 31.05.2024

Суддя Е.М. Олейняш