ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

м.Чернівці

10 червня 2024 року Справа № 926/1537/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик С.М., розглянувши заяву стягувача Комунального підприємства "Міський торгівельний комплекс "Калинівський ринок" (58020, м. Чернівці, вул. Калинівська, 13-А, код 22849693)

До боржника: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в сумі 3614,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міський торговий комплекс "Калинівський ринок" 06.06.2024 року звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором №2596 від 20.06.2017 року про надання в користування торговельного місця №13-Б, що знаходиться в торговому секторі № НОМЕР_1 для здійснення продажу промислових товарів у сумі 3614,37 грн в період з грудня 2023 року по червень 2024 року.

Вимоги заявника обґрунтовуються тим, що між сторонами укладено договір №2596 від 20.06.2017 року про надання в користування торговельного місця №13-Б згідно якого боржник зобов`язаний здійснювати щомісячно, не пізніше 10 числа кожного поточного місяця оплату за утримання торговельного місця в належному стані відповідно до прейскуранта, затвердженого у встановленому порядку. Однак, боржник не виконав належним чином умови договору, щодо своєчасної оплати, що призвело до заборгованості в сумі 3614,37 в період з грудня 2023 року по червень 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2024 року заяву про видачу судового наказу вх.№1537 передано на розгляд судді С.М. Гушилик.

До заяви про видачу судового наказу стягувачем додано: копію договору №2596 від 20.06.2017 року про надання в користування торговельного місця; копію наказу про затвердження прейскуранту вартості послуг ринку, розрахунок заборгованості за послуги на ринку за період з грудня 2023 року по червень 2024 року, звіт про нарахування та оплату, копію рішення №790 від 07.07.2022 року та копію витягу ЄДРПОУ.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом виявлено підстави для відмови у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Згідно зі ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.150 ГПК України, відповідно до п.4, 5 ч.2 якої у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника та обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.4 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Доказами у справі, відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд, згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведених приписів правових норм, при зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, останнім мають бути зазначені та надані належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази, на підтвердження заявлених ним вимог та обставини їх виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До заяви про видачу судового наказу стягувачем додано: копію договору №2596 від 20.06.2017 року про надання в користування торговельного місця; копію наказу про затвердження прейскуранту вартості послуг ринку, розрахунок заборгованості за послуги на ринку за період з грудня 2023 року по червень 2024 року, звіт про нарахування та оплату, копію рішення №790 від 07.07.2022 року та копію витягу ЄДРПОУ.

У заяві про видачу судового наказу стягувач зазначає, що заборгованість боржника за надання в користування торгівельного місця на території останнього становить 3614,37 грн.

При цьому, згідно розрахунку, заборгованості за послуги ринку від 06.06.2024 року нарахована за період з грудня 2023 року по червень 2024 року включно.

За умовами договору боржник зобов`язаний оплачувати послуги КП МТК "Калинівський ринок", а саме здійснювати щомісячно, не пізніше 10 числа кожного поточного місяця, оплату за утримання торговельного місця в належному стані відповідно до Прейскуранта, затвердженого у встановленому порядку.

Суд констатує, що заява про видачу судового наказу надійшла до суду через систему Електронний суд 06.06.2024 року.

Згідно вищезазначеного, стягувач не міг нарахувати заборгованість за червень 2024 року до 10 числа поточного місяця, згідно пункту 2.1 договору №2596 від 20.06.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заявником не надано належних доказів на підтвердження існування у боржника заборгованості за договором у розмірі 3614,37 грн, а з наданих заявником доказів не вбачається безспірності таких вимог.

За приписами ч.2 ст.154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як встановлено судом, заява Комунального підприємства "Міський торгівельний комплекс "Калинівський ринок" про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її змісту, оскільки в порушення вимог п.п.4, 5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150 ГПК України заявником не зазначено усіх обставин та доказів, на яких ґрунтуються вимоги, та не надано доказів, що підтверджують безспірність вимог саме у заявленому розмірі.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).

У відповідності до частини 1 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 147, 150, 151, 152, 153, 234 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити Комунальному підприємству "Міський торгівельний комплекс "Калинівський ринок" (58020, м. Чернівці, вул. Калинівська, 13-А, код 22849693)у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заборгованості в сумі 3614,37 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя Гушилик С.М.