РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2024Справа № 910/1683/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-СТАР"

до Державного підприємства "Укрліктрави"

про стягнення 783 750 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-СТАР" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укрліктрави" з вимогою про стягнення 783 750 грн. заборгованості за договором № 08/05/23 про відступлення права вимоги за договором надання послуг № 240423/1 від 24.04.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.03.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 04.03.2024 в електронному вигляді отримано ним в його електронному кабінеті 07.03.2024, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія-Агро" (первісний кредитор), відповідачем (боржник) та позивачем (новий кредитор) було укладено договір № 08/05/23 про відступлення права вимоги за договором надання послуг № 240423/1 від 24.04.2023, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання послуг № 240423/1 від 24.04.2023.

Відповідно до п. 4.12 договору сума відступлених прав вимоги становить 783 750 грн.

08.05.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія-Агро" та сторонами у справі складено та підписано акт прийому-передачі, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору копії всіх документів на підтвердження права вимоги за договором про надання послуг № 240423/1 від 24.04.2023

Таким чином до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до боржника щодо належного виконання обов`язку на суму 783 750 грн. за договором про надання послуг № 240423/1 від 24.04.2023.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів оплати вказаної суми боргу відповідачем не подано.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язання щодо погашення заборгованості у розмірі 783 750 грн., просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як встановлено матеріалами справи відповідач, в порушення вищезазначених норм закону та умов договору, не здійснили погашення заборгованості за договором, а тому позовні вимоги щодо стягнення заявлених 783 750 грн. заборгованості по договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав,

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрліктрави" (10001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, код 37471692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-СТАР" (01042, м. Київ, вул. академіка Філатова, 10-А, оф. 2/61, код 44058264) 783 750 (сімсот вісімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. боргу, 11 756 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 25 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак