ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 року м.Дніпро Справа № 908/2657/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

за участю учасників справи

від позивача ОСОБА_1 , представник, Бурдак О.В., представник;

від відповідача Швець Д.І., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс на рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 року (рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 20.11.2023 року, суддя Азізбекян Т.А.) у справі №908/2657/22

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз, м.Запоріжжя

до відповідача Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс, м.Запоріжжя

про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс про стягнення суми основного боргу у розмірі 6 579 645,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу №АР016 від 01.01.2016 року в частині оплати послуг з розподілу природного газу за період з березня 2022 року по вересень 2022 року.

В подальшому позивачем подано до господарського суду подану уточнену позовну заяву, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 14463944,02 грн, з яких: основний борг 10 800 679,91 грн, 3% річних 217 399,56 грн, інфляційні втрати 875 313,09 грн та пеня 2 570 551, 46 грн.

Уточнена позовна заява мотивована посиланням на невиконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу №АР016 від 01.01.2016 року в частині оплати послуг з розподілу природного газу за період з березня 2022 року по квітень 2023 року. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання відповідачем, окрім основного боргу, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні втрати, 3% річних та пеня.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз основний борг - 10 800 679 грн 91 коп., 3% річних - 217 399 грн 56 коп., інфляційні втрати - 875 313 грн 09 коп., пеню - 2 570 551 грн 46 коп., витрати на оплату судового збору - 216 914 грн 16 коп.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на доведеність позовних вимог у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство Запоріжсклофлюс звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати частково та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних 217 399,56 грн, інфляційних втрат 875 313,09 грн та пені 2 570 551, 46 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на те, що:

- доповнення позивачем вимоги майнового характеру, зазначеної в позовній заяві, вимогою про стягнення 3% річних 217 399,56 грн, інфляційних втрат 875 313,09 грн та пені 2 570 551, 46 грн не є збільшення позовних вимог, а є пред`явленням нового позову з іншим предметом (стягнення платежів в порядку ст.625 Цивільного кодексу України) та підставами (додатково зазначені підстави, якими позивач обґрунтовує свої вимоги ст.ст.625, 546,549,551 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, ч.1 ст.216, ч.1 ст.230 Господарського кодексу України);

- відповідно до ч.3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України одночасна зміна предмета та підстав позову не допускається;

- у заяві від 19.05.2023 про збільшення позовних вимог заявлені вимоги, які у первісному позові не заявлялися, а отже є додатковими вимогами.

У додаткових поясненнях по справі, які надані суду апеляційної інстанції, позивач просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що оскільки предметом позову є майнові вимоги за одним типовим договором розподілу природного газу, заява- приєднання №АР016 від 01.01.2016 року, тому в даних правовідносинах за своєю правовою природою вимоги про стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних не є додатковими вимогами та відповідно зміною предмету позову, а є саме збільшенням ціни позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2023 року витребувано з господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/2657/22; відкладено розгляд питання щодо руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс на рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 року до надходження матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 19.01.2024 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс на рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 року залишено без руху; повідомлено скаржника про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 65 939,00 грн протягом 10 днів з дати отримання даної ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 19.01.2024 року відповідачем надані докази сплати судового збору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс на рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 року; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 27.03.2024 року на 14:30 год.

27.03.2024 року у судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.2024 року до 14:20 год.

27.03.2024 року до суду апеляційної інстанції через систему Електронний суд надійшло клопотання відповідача, в якому заявник просить рішення господарського суду скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу 6 297 803,74 грн, 3%річних 217 399,56 грн, інфляційні втрати 875 313,09 грн, пеню у розмірі 257 055,14 грн.

Вказане клопотання мотивовано тим, що:

- відповідач відмовляється від вимог, зазначених в апеляційній скарзі стосовно стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки розуміє, що вказані зобов`язання відповідача є акцесорними, тобто додатковими до основного;

- заявлена в заяві про збільшення позовних вимог вимога про стягнення пені в розмірі 2 570 551,46 грн є додатковою вимогою, яка не заявлялася при подачі позовної заяви, тому суд першої інстанції не повинен був приймати вказану заяву в цій частині;

- на даний час відповідачем за домовленістю з позивачем сплачено 4502876,17 грн в рахунок погашення основної заборгованості. Отже на даний час предмет спору в частині стягнення 4502876,17 грн між сторонами відсутній.

Крім того, відповідач, посилаючись на приписи ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України просить зменшити розмір пені на 90% до 257 055,14 грн.

Частиною ст .266 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту частини першої статті 266 та ст. 118 Господарського процесуального кодексу України дозволяє зробити висновок про запровадження законодавцем процесуального імперативу стосовно залишення без розгляду судом доповнення чи зміни апеляційної скарги, поданих поза межами строку на апеляційне оскарження (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 22.01.2022 року у справі № 920/617/19).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що клопотання відповідача про зміну апеляційної скарги подано поза межами строку на апеляційне оскарження, колегія суддів залишає вказане клопотання без розгляду.

22.05.2024 року у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2016 року Приватне акціонерне товариство Запоріжсклофлюс шляхом підписання заяви приєднання № АР016 приєдналося до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Вказаний договір є Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498.

Оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ), з яким споживачем укладено договір, визначено Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз, правонаступником якого є Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз.

За умовами п.2.1 договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п. 2.2 договору).

За умовами п.3.1 договору споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником.

Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1. договору).

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором (п. 5.2. договору).

Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору (п. 5.4. договору).

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1 договору).

Згідно з п.6.2 договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

За умовами п.6.3 договору величина річної замовленої потужності об`єкта ( об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів , зазначених у заяві приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п.6.4 договору).

Пунктом 6.5 договору встановлено, що у випадку якщо споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх об`єктах ( об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності ( протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, споживач, що не є побутовим , зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, величина якої визначається за формулою : Вм = кхТхД.

За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягами замовленої споживачем річної потужності, оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення ( або в рахунку) надає споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання оператором ГРМ рахунку на оплату.

Розбіжності щодо вартості перевищення річної замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість перевищення річної замовленої потужності, яку споживач зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними оператора ГРМ.

Згідно з п.6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем , який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання , оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним , відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п.12.1 договору).

В підтвердження надання послуг з розподілу природного газу в період з березня 2022 року по квітень 2023 року на загальну суму 10 800 679,91 грн позивачем надані відповідні рахунки на оплату та акти наданих послуг.

Факт наявності основного боргу у розмірі 10 800 679,91 грн позивачем не заперечується не заперечується та не оспорюється.

Відповідно до вимог апеляційної скарги предметом апеляційного перегляду є рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних - 217 399 грн 56 коп., інфляційних втрат - 875 313 грн 09 коп. та пені - 2 570 551 грн 46 коп.

Згідно з ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частина 1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України передбачає обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення позивача до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Відповідно до ч. 3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ч. 3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 року у справі №924/1473/15.

Оскільки норма ч.3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України виключає можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити у задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені (первісні) позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку (близька за змістом парвова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 27.06.2018 року у справі №910/18802/17, від 28.03.2019 року у справі №910/23066/17, від 10.09.2019 року у справі №910/13267/18).

Предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, а відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може вважатися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 року у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 року у справі № 925/186/19, від 09.07.2020 року у справі № 922/404/19, від 24.09.2020 року у справі № 920/1059/17.

У пункті 4.16 постанови Верховного Суду від 09.07.2020 року у справі №922/404/19 зазначено наступне: Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19).

Як вже зазначалося, Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс про стягнення суми основного боргу у розмірі 6 579 645,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу №АР016 від 01.01.2016 року в частині оплати послуг з розподілу природного газу за період з березня 2022 року по вересень 2022 року.

В подальшому позивачем подано до господарського суду подану уточнену позовну заяву, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 14463944,02 грн, з яких: основний борг 10 800 679,91 грн, 3% річних 217 399,56 грн, інфляційні втрати 875 313,09 грн та пеня 2 570 551, 46 грн.

Уточнена позовна заява мотивована посиланням на невиконання відповідачем умов договору розподілу природного газу №АР016 від 01.01.2016 року в частині оплати послуг з розподілу природного газу за період з березня 2022 року по квітень 2023 року. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання відповідачем, окрім основного боргу, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні втрати, 3% річних та пеня.

Зміст уточненої позовної заяви свідчить про те, що позивач змінив предмет позову шляхом заявлення до стягнення основного боргу за новим періодом з березня 2022 року по квітень 2023 року, а також заявлено додаткові вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені.

При цьому, вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені обґрунтовані посиланням на приписи ст. ст. 546, 549, 551, 625 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, ч.1 ст.216, ч.1 ст.230 Господарського кодексу України.

Отже, позивачем одночасно змінено предмет та підстави позову, що свідчить про недотриманням ним приписів ст.46 Господарського процесуального кодексу України.

На вказані обставини місцевий господарський суд увагу не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для розгляду уточнених позовних вимог в частині стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені та, як наслідок, безпідставно задовольнив позовні вимоги у цій частині.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із доводами скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам; судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 року у справі №908/2657/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс (69035, Запорізька область , м. Запоріжжя, вулиця Діагональна ,будинок 2, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (69035, Запорізька область , місто Запоріжжя, вулиця Заводська, будинок 7, ) суму основного боргу - 10 800 679, 91 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс (69035, Запорізька область , м. Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 2, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Заводська, будинок 7, ) судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 162 010,18 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Заводська, будинок 7, ) на користь Приватного акціонерного товариства Запоріжсклофлюс (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 2, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 65 939,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 05.06.2024 року.

Головуючий суддя: Т.А.Верхогляд

Суддя: Ю.Б.Парусніков

Суддя: О.Г.Іванов