ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. Справа№ 910/10215/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Полякова Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 15.05.2024,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024

у справі №910/10215/23 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект"

до Державного підприємства "Інфотех"

про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/10215/23 відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" до Державного підприємства "Інфотех" про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права; судові витрати покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 по справі № 910/10215/23; ухвалити нове судове рішення у справі № 910/10215/23, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Парус-Спецпроект" в повному обсязі та зобов`язати ДП "Інфотех" припинити вчинення дій, що порушують авторські права ТОВ "Парус-Спецпроект" на комп`ютерну програму "Комплексна система авторизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8", права на яку засвідчено свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № 19672, а саме, щодо її переробки та адаптації, публічної демонстрації та розповсюдження, зокрема, шляхом використання комп`ютерної програми "МІА: Облік і Звітність" на базі ІПЗ "МІА" та комп`ютерної програми "Інструментальне програмне забезпечення "МІА".

До апеляційної скарги також додане клопотання про витребування доказів і призначення судової експертизи, а також клопотання про виклик експертів у судове засідання.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Поляков Б.М. та Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10215/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" до Державного підприємства "Інфотех" про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/10215/23.

22.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10215/23 у 5-ти томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/10215/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.04.2024 о 12 год. 00 хв.; розгляд клопотань про витребування доказів і призначення судової експертизи та про виклик експертів у судове засідання призначити в судове засідання 17.04.2024; надано Державному підприємству "Інфотех" строк до 15.03.2024 для надання письмових пояснень щодо клопотання про витребування доказів і призначення судової експертизи та про виклик експертів у судове засідання; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 15.03.2024; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 22.03.2024.

07.03.2024 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу копію висновку експерта від 14.02.2024 № 3825.

11.03.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Інфотех" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник Державного підприємства "Інфотех" просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/10215/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/10215/23 - без змін, враховуючи наступне.

Відповідач зазначає, що ДП «ІНФОТЕХ» є державним комерційним підприємством, 100% частка якого належить державі, в особі Міністерства внутрішніх справ України, що є органом управління відповідача. Наказом МВС України від 22.01.2019 № 37 ДП «ІНФОТЕХ» визначено адміністратором Єдиної інформаційної системи МВС України та Єдиної цифрової відомчої телекомунікаційної мережі МВС України. Відповідач є адміністратором єдиних державних реєстрів, зокрема, Єдиного реєстру зброї, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин тощо. На ДП «ІНФОТЕХ» покладено завдання із забезпечення підтримки інформаційної інфраструктури Міністерства внутрішніх справ України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, у тому числі в умовах воєнного стану. Як вказкує відповідач, 16.09.1997 група російських компаній «Парус» з однойменною лінійкою програмних продуктів для автоматизації управління підприємствами, обліку і звітності «Парус» вийшла на український ринок шляхом створення Спільного Українсько-Російського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю () (далі - «СП «Парус-Україна»). За даними ЄДРПОУ кінцевими бенефіціарними власниками СП «Парус-Україна» були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_2 ще й певний час очолювала СП «Парус-Україна», а ОСОБА_1 наразі очолює ТОВ «Парус-Спецпроект». Відповідач зазначає, що 19.02.2007 Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 видане Свідоцтво № 19672 про реєстрацію авторського права на твір: Комп`ютерна програма «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8». Як зазначено у позовній заяві: «Протягом більше десяти років КП «Парус» користувалася велика кількість державних установ, серед яких Міністерство закордонних справ України та його структурні підрозділи, Міністерство юстиції України та його структурні підрозділи, Національна поліція України та її структурні підрозділи, ДВНЗ «Національна академія внутрішніх справ» та багато інших державних органів, установ та організацій». Водночас, 28.04.2017 Рішенням Ради національної безпеки і оборони України до ТОВ «Парус- Спецпроект» () застосовані обмежувальні заходи відповідно до Закону України «Про санкції». 02.05.2018 Рішенням Ради національної безпеки і оборони України застосована заборона закупівлі та використання державними органами, підприємствами, установами і організаціями України низки програмних продуктів лінійки «Парус», у тому числі комп`ютерної програми «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8» (далі - КП «Парус»). Через недопустимість подальшого використання КП «Парус», керівництвом МВС України була поставлена задача ДП «ІНФОТЕХ» терміново розробити й впровадити принципово відмінні національні програмні продукти, які дозволить звільнити центральні органи виконавчої влади, що входять до сфери управління МВС, від небажаної й ризикованої залежності від лінійки програмних продуктів російського походження «Парус», при збереженні повного функціонального доступу до критично важливих відомчих баз даних та інформаційних систем. 09.07.2018 з метою забезпечення функціонування (підтримки) існуючих інформаційних систем центральних органів виконавчої влади, що входять до сфери управління МВС, на період переходу до використання безпечної національної захищеної інформаційної системи (КП «МІА:Облік і Звітність») між ДП «ІНФОТЕХ» та правовласниками КП «Парус» ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) строком на один рік укладено ліцензійний договір № 2018/0907-1. 19.11.2018 Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України видане Свідоцтво № 82970 про реєстрацію авторського права на твір: Комп`ютерна програма «Інструментальне програмне забезпечення «МІА» (далі - КП «ІПЗ МІА») (копія свідоцтва й заяви про реєстрацію авторського права на службовий твір із додатками в матеріалах справи, додатки 15, 17 до позовної заяви). 28.08.2019 Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України видане Свідоцтво № 91905 про реєстрацію авторського права на твір: Комп`ютерна програма «МІА:Облік і Звітність» на базі ІПЗ «МІА» (далі - КП «МІА:ОІЗ») (копія свідоцтва й заяви про реєстрацію авторського права на службовий твір із додатками в матеріалах справи, додатки 16, 18 до позовної заяви).

Відповідач вказує, що КП «ІПЗ МІА» є кардинально відмінним програмним забезпеченням від КП «Парус», в т.ч. за своїми функціональними можливостями та призначенням, припущення можливого порушення прав Позивача навіть на теоретичному рівні не може мати будь-якого підтвердження. Разом з тим, Позивачем не надано суду жодного доказу, окрім його надуманих доводів позовної заяви, що КП «ІПЗ МІА» є наслідком переробки КП «Парус», що підтверджує обгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо дійсних намірів Позивача - отримання конфіденційної інформації (комерційної таємниці) Відповідача та збір доказів.

12.03.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Інфотех" надійшли заперечення на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про долучення доказів до матеріалів справи, відповідно до яких відповідач зазначає, що позивач не надав доказів неможливості подання Висновку експерта до суду першої інстанції, а також мав достатньо часу й можливостей замовити та подати зазначений доказ до суду першої інстанції, у зв`язку з чим з огляду на вимоги ч. 3 ст. 269 ГПК України даний Висновок експерта не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції в якості доказу по справі. Відповідач вказує, що поданий Позивачем Висновок експерта безпосередньо не стосується (не підтверджує і не спростовує) жодної обставини справи № 910/10215/23 та не досліджує безпосередньо жодний доказ у справі, а відтак є неналежним доказом. Відповідач зазначає, що позивач у клопотанні про долучення доказу також не зазначив, які саме обставини справи, встановлені судом першої інстанції чи висновки суду першої інстанції спростовує або підтверджує поданий Позивачем Висновок експерта. Позивач замовив експертне дослідження вже після закриття підготовчого засідання , хоча об`єктивно мав всі можливості замовити й подати Висновок експерта до суду першої інстанції, оскільки тривалість підготовки Висновку склала 77 днів, а період часу від подання Відповідачем висновків експертів до закінчення підготовчого провадження склала 83 дні, а прийняття судом рішення - 181 день.

18.03.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Інфотех" надійшли заперечення на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про призначення судової експертизи та витребування доказів, враховуючи наступне: клопотання Апелянта про призначення експертизи суперечить вимогам пункту 2 частини 1 статті 99 ГПК України, оскільки відповідачем надано суду відповідні висновки експертів з питань, що є предметом спору у справі; «критика» Апелянтом висновків експертів жодним чином не спростовує їх результати, оскільки ґрунтується виключно на припущеннях та міркуваннях осіб, що не мають необхідних спеціальних знань; подібне клопотання Апелянта про призначення експертизи та витребування доказів розглядалося судом першої інстанції та було вмотивовано відхилено (Ухвала від 09.10.2023); клопотання спрямоване на отримання нових доказів на стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, що в силу положень частини 3 статті 269 ГПК України допускається лише у виняткових випадках; при цьому, позивач не надав апеляційному суду докази необхідності проведення експертизи та неможливості її проведення до апеляційного провадження з причин, що об`єктивно не залежали від нього; Апелянт свідомо не надав суду повного вихідного коду та робочого примірника КП «Парус-Бюджетна установа», захищеної Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір від 19.02.2007 № 19672 (інсталятор, файли кореневого каталогу встановленого робочого місця, підкаталоги з їх вмістом, тексти об`єктів бази даних (серверної частини), протокол входу в систему), що повністю виключає можливість проведення експертних досліджень, які позивач просить призначити; Апелянта систематично й послідовно зловживає процесуальними правами з метою незаконного заволодіння примірниками КП «МІА:Облік і Звітність» та КП «ІПЗ МІА» (повні вихідні коди, інсталятор КП «ІПЗ МІА», файли кореневого каталогу встановленого робочого місця (КП «ІПЗ МІА»), підкаталоги з їх вмістом, тексти об`єктів бази даних (серверної частини), протокол входу в систему).

18.03.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Інфотех" надійшли заперечення на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про виклик експертів у судове засідання, відповідно до яких відповідач зазначає, що в процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції сторонам були створені всі умови для реалізації їх процесуальних прав (з 03.07.2023 по 09.10.2023), однак питання про виклик судових експертів у судове засідання на стадії підготовного провадження Позивачем не заявлялося, хоча представники Позивача приймали участь у всіх підготовчих засіданнях суду по справі та мали можливість ознайомитись з наданими Відповідачем висновками експертиз.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/10215/23 оголошено перерву до 15.05.2024 до 12 год. 00 хв.

14.05.2024 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Інфотех" надійшли доповнення до заперечень на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про призначення судової експертизи та витребування доказів.

У судове засідання 15.05.2024 з`явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" та Державного підприємства "Інфотех".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 у заявленому усно клопотанні Державного підприємства "Інфотех" про поновлення строків на подання доповнень до заперечень відмовлено. Залишено без розгляду доповнення до заперечень на клопотання позивача про призначення судової експертизи та витребування доказів, поданих Державним підприємством "Інфотех" до Північного апеляційного господарського суду 14.05.2024. Відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про призначення судової експертизи та витребування доказів. Відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про виклик судових експертів у судове засідання. Відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" про долучення до матеріалів справи в якості доказу копію висновку експерта від 14.02.2024 № 3825.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" підтримали апеляційну скаргу, просили суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі № 910/10215/23; ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники Державного підприємства "Інфотех" щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, просили суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки аргументам позивача відносно того, що авторські права на КП «ІПЗ МІА» та «МІА: ОІЗ» на базі ІПЗ «МІА» зареєстровані під час дії ліцензійного договору на використання КП «Парус» відповідачем; розробка та реєстрація авторських прав на КП «ІПЗ МІА» та «МІА:ОІЗ» на базі ІПЗ «МІА» відбулась невдовзі після переходу частини співробітників ТОВ «Парус-Спецпроект» до ДП «ІНФОТЕХ»; з висновку експертів від 21.12.2021 № 9912/27526-27534 вбачається використання вихідного програмного коду КП «Парус» у вихідному програмному коді КП «МІА:ОІЗ». Апелянт вказує про взяття судом до уваги (покладення в основу рішення) недопустимих та недостовірних доказів (експертних висновків), наданих Відповідачем. Скаржник зазначає про порушення судом першої інстанції процессуального законодавства в частині необґрунтованої відмови Позивачу у витребуванні доказів та призначенні експертизи, зокрема ст. ст. 81 та 99 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Державного підприємства "Інфотех" (далі - Підприємство) припинити вчинення дій, що порушують авторські права Товариства на комп`ютерну програму "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8", права на які засвідчено свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №19672, а саме її переробку та адаптацію, публічну демонстрацію та розповсюдження, зокрема, шляхом використання комп`ютерної програми "МІА: Облік і Звітність" на базі ІПЗ "МІА" КП "МІА:Облік і Звітність" та комп`ютерної програми "Інструментальне програмне забезпечення "МІА" (далі - КП "МІА").

Позов мотивовано тим, що: ОСОБА_1 (автор) та ОСОБА_2 (автор) є співавторами та правовласниками твору "Комп`ютерна програма "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8" (далі - КП "Парус"); 19.02.2007 авторами зареєстровано у Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтво України про реєстрацію авторського права на твір №19672 КП "Парус"; протягом більше десяти років КП "Парус" користувалася велика кількість державних органів, установ та організацій; КП "Парус" складається з серверної частини (бази даних), яка відповідає за обробку і зберігання даних та клієнтської частини (інтерфейсу користувача); 25.11.2021 авторами та Товариством укладено ліцензійний договір №б/н (далі - Ліцензійний договір), відповідно до якого ліцензіар надає ліцензіату виключне право (ліцензію) на використання комп`ютерної програми "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8" в обумовлених Ліцензійним договором обсягах і на визначений Ліцензійним договором строк на всій території України, а ліцензіат отримує права і зобов`язується виплачувати ліцензіату винагороду (роялті) в порядку та на умовах, передбачених Ліцензійним договором; право на тимчасове комерційне використання КП "Парус" також мало й Державне підприємство "Інфотех" у відповідності до укладеного ліцензійного договору від 09.07.2018 №2018/0907-1, відповідно до якого відповідач мав право використовувати в своїй діяльності КП "Парус" в період з 09.07.2018 по 09.07.2019; під час дії вказаного ліцензійного договору Підприємство надавало послуги іншим особам з оновлення програмного забезпечення КП "Парус"; відповідач щонайменше протягом 2018 та 2019 мав доступ до КП "Парус", працював з її функціональними можливостями, надавав послуги з її обслуговування та в 2018 мав відповідний доступ до всіх даних КП "Парус", в тому числі до вихідного коду даного твору, проте, він не мав права вносити до нього зміни, переробляти його; протягом 2019-2021 авторами та представниками Підприємства велися переговори щодо переукладання ліцензійного договору для подальшого комерційного використання КП "Парус", але відповідач відмовився від подальшої співпраці з авторами, повідомивши про розробку власної комп`ютерної програми; пізніше, в 2021 авторам стало відомо, що Підприємством було подано заявки на реєстрацію авторського права на службові твори та отримано свідоцтва України про реєстрацію авторського права на твори, а саме: КП "МІА" та КП "МІА:Облік і Звітність"; на думку позивача, КП "МІА" та КП "МІА:Облік і Звітність" є нічим іншим як незаконною переробкою твору - КП "Парус"; в даних програмах використано вихідні коди КП "Парус"; з інтерфейсу та функціональних можливостей даних програм також вбачається, що вони є схожими з КП "Парус"; відповідач не має жодного права на використання КП "Парус" та не отримував такого права у авторів; використавши вихідний код КП "Парус", відтворивши його в КП "МІА Облік" і КП "МІА", здійснивши переробку КП "Парус" та надаючи сьогодні ліцензії іншим особам використовувати КП "МІА:Облік і Звітність", відповідач незаконно використовує КП "Парус".

Відповідач 19.07.2023 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо позову, зазначивши наступне: Товариство є неналежним позивачем у даній справі, оскільки Ліцензійний договір, за яким позивач нібито набув прав ліцензіата на КП "Парус", не містить всіх істотних умов, необхідних для договорів даного виду, а тому є нікчемним; обставини, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки: КП "МІА" та КП "МІА:Облік і Звітність" не є і не можуть бути результатом незаконної переробки твору - КП "Парус"; метою створення й подальшого впровадження комп`ютерних програм КП "МІА" та КП "МІА:Облік і Звітність" було виконання завдання керівництва Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) щодо створення принципово відмінного програмного продукту, який дозволить звільнити центральні органи виконавчої влади, що входять до сфери управління МВС від небажаної й ризикованої залежності від програмних продуктів російського походження при збереженні повного функціонального доступу до критично важливих відомчих баз даних; метою укладення ліцензійного договору від 09.07.2018 №2018/0907-1, укладеного Підприємством та правовласниками КП "Парус" (ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) було виконання завдання керівництва МВС по забезпеченню функціонування (підтримки) існуючих інформаційних систем центральних органів виконавчої влади, що входять до сфери управління МВС, на період переходу до використання безпечної національної захищеної інформаційної системи (КП "МІА:Облік і Звітність"); позивач не надав жодного доказу законного отримання наведених у позовній заяві скріншотів інтерфейсу комп`ютерної програми КП "МІА:Облік і Звітність"; комп`ютерна програма КП "МІА" є програмною платформою і взагалі не має клієнтського інтерфейсу; інтерфейс комп`ютерної програми КП "МІА:Облік і Звітність" є клієнтоорієнтованим і налаштовується за бажанням замовника, у тому числі замовників, які звикли до інтерфейсу клієнтської частини КП "Парус"; твердження позивача, що КП "МІА" та КП "МІА:Облік і Звітність" є результатом незаконної переробки вихідного коду КП "Парус", спростовуються висновками експертів від 19.10.2021 № 167/21 (далі - висновок експертів №167/21) та від 21.12.2021 №19912/27526-27534 (далі - висновок експертів № 19912/27526-27534); пакет файлів (додаток 4: диск з примірником КП "Парус"), доданих позивачем до позовної заяви (далі - Інсталяційний пакет позивача) не містить вихідних кодів КП "Парус"; файли, з яких складається Інсталяційний пакет позивача, мають атрибут "дата створення" переважно 2017 - 2018, що повністю виключає їх приналежність до інсталяційного пакету КП "Парус", захищеного свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір від 19.02.2007 № 19672; технічна документація, додана до Інсталяційного пакету позивача, також корінним чином відрізняється від тієї, що подавалася у складі заяви про реєстрацію авторського права на твір від 22.12.2006 (вх. № 1812) та має датування 2018, що також виключає їх приналежність до інсталяційного пакету КП "Парус", захищеного свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір від 19.02.2007 № 19672; вимоги Товариства в силу їх штучності й безпідставності можуть бути спрямовані на дестабілізацію роботи підрозділів МВС, центральних органів виконавчої влади, що входять в систему МВС, та інших центральних органів виконавчої влади України, що може мати наслідком зниження обороноздатності держави та збільшення соціального напруження.

Позивач 15.08.2023 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що: сторони Ліцензійного договору досягли згоди з усіх істотних умов, даний правочин підписаний особами, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і він не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства України, а також інтересам держави і суспільства, а відповідач жодним чином не доводить підстав, з яких укладений сторонами Ліцензійний договір є нікчемними, а обставини, на які посилається Підприємство, жодним чином не можуть бути підставою для визнання даного правочину нікчемним; висновок експертів №167/21 та висновок експертів №19912/27526-27534 є недопустимими доказами в даній справі, а їх повноту та обґрунтованість неможливо перевірити ні судом, ані іншими учасниками справи; маніпуляційні твердження відповідача про зв`язки Товариства з російською федерацією не відносяться до обставин, які суд має досліджувати у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/10215/23 відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" до Державного підприємства "Інфотех" про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права; судові витрати покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" .

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову погоджується, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Автори) є співавторами та правовласниками твору "Комп`ютерна програма "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8" (далі - КП "Парус"). Авторами було зареєстровано авторське право на КП "Парус" у відповідному державному реєстрі та отримано свідоцтво України №19672 про реєстрацію авторського права на твір "Комп`ютерна програма "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджети а установа, версія 8".

Як вказував позивач, протягом більше десяти років КП "Парус" користувалася велика кількість державних установ, серед яких Міністерство закордонних справ України та його структурні підрозділи, Міністерство юстиції України та його структурні підрозділи, Національна поліція України та її структурні підрозділи, ДВНЗ "Національна академія внутрішніх справ" та багато інших державних органів, установ та організацій.

Так, як приклад, Товариство зазначає, що Міністерство закордонних справ України користувалося в своїй діяльності КП "Парус" в період з 2005 по 2016, що, зокрема, підтверджується адвокатським запитом та відповіддю Міністерства закордонних справ України на нього.

За твердженнями позивача, унікальність КП "Парус" полягає в тому, що завдяки можливостям даної програми можна ефективно автоматизувати процес ведення бухгалтерського обліку господарюючими суб?єктами та забезпечувати безперервний, документально обґрунтований та взаємопов?язаний облік майна, зобов?язань та господарських операцій, джерел коштів, розрахункових фінансово-кредитних відносин, а також результатів фінансово-господарської діяльності.

КП "Парус" складається з серверної частини (бази даних), яка відповідає за обробку і зберігання даних та клієнтської частини (інтерфейсу користувача).

КП "Парус" надає користувачам широкі можливості для вирішення в автоматизованому режимі базових завдань бухгалтерського обліку, зокрема: формування повної та достовірної інформації про фінансово-господарську діяльність, необхідну для оперативного керівництва та управління, а також для її використання інвесторами, постачальниками, покупцями, кредиторами, податковими, фінансовими та банківськими органами та іншими заінтересованими суб?єктами; забезпечення контролю за наявністю та рухом майна та раціональним використанням виробничих ресурсів відповідно до затверджених норм, нормативів та кошторисів, своєчасне попередження негативних явищ у господарсько-фінансовій діяльності; виявлення внутрішньовиробничих резервів, їх мобілізація та ефективне використання, оцінка фактичного використання виявлених резервів; реєстрацію базової документації, яка є підставою для обліку, зберігання та переміщення коштів або матеріальних цінностей; відображення на рахунках бухгалтерського обліку операцій, що здійснюються на підставі базової документації, в т.ч.; ведення обліку господарських операцій у хронологічному порядку з відображенням руху коштів на синтетичних рахунках (субрахунках) та рахунках аналітичного обліку; ведення обліку основних засобів у інвентарній картотеці з розрахунком із них зносу (амортизації), відбиток операцій із інвентарними об`єктами у журналі обліку господарських операцій; ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцями зберігання у розрізі матеріально-відповідальних осіб; ведення обліку касових та фактичних видатків у розрізі бюджетної класифікації; ведення обліку розрахунків з дебіторами та кредиторами та ін; підготовку внутрішніх та зовнішніх звітних документів за фактами фінансово-господарської діяльності за певний обліковий період, в т.ч.; періодичну звітність щодо руху коштів у вигляді численних звітів (оборотні відомості, Головна книга, касова книга, звіти за аналітичними даними до рахунків тощо); баланс установи, звіт про прибутки та збитки та ін. документи відкритої (публічної) звітності для подання в державні та податкові органи, ознайомлення з ними зацікавлених суб`єктів ринку та ін; проведення аналізу фінансово-господарської діяльності господарюючого суб?єкта; та ін.

Товариство багато років було ліцензіатом Авторів щодо використання КП "Парус" з перервами в таких правах, коли Автори надавали ліцензії іншим особам. Наразі Авторами і позивачем укладено ліцензійний договір від 25.11.2021 №б/н, за умовами якого ліцензіар надає ліцензіату виключне право (ліцензію) на використання комп`ютерної програми "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус-Бюджетна установа, версія 8" в обумовлених договором обсягах і на визначений договором строк на всій території України, а ліцензіат отримує права і зобов`язується виплачувати Ліцензіату винагороду (роялті) в порядку та на умовах, передбачених договором (пункт 1.1).

Відповідно до підпункту 2.1.11 пункту 2.1 ліцензійного договору від 25.11.2021 ліцензіату серед інших надано виключне право (ліцензія) перешкоджати неправомірному використанню КП "Парус", в тому числі забороняти таке використання іншим особам, з правом подання претензій, вимог, заяв, позовних заяв чи інших документів претензійного характеру, звертатися до правоохоронних органів, органів державної влади та місцевого самоврядування, а також до судових органів усіх інстанцій з метою захисту ймовірних порушених прав та інтересів, а також здійснювати будь-які інші дії направлені на припинення неправомірного використання комп`ютерної програми.

Право на використання КП "Парус" також мав і відповідач згідно з укладеним з Авторами ліцензійним договором від 09.07.2018 №2018/0907-1, відповідно до умов якого Підприємство надавало послуги іншим особам з оновлення програмного забезпечення КП "Парус".

Факт використання відповідачем у своїй діяльності КП "Парус" підтверджується листом Підприємства від 29.12.2022 №3859/02/2022, який надіслано у відповідь на адвокатський запит представника позивача.

Позивач вказував, що протягом 2019 - 2021 Авторами та представниками відповідача велись переговори щодо переукладання ліцензійного договору для подальшого комерційного використання КП "Парус", але відповідач відмовився від подальшої співпраці з Авторами, повідомивши про розробку власної комп`ютерної програми. Пізніше, в 2021 Авторам стало відомо, що відповідачем було подано заявки на реєстрацію авторського права на службові твори та отримано свідоцтва на такі твори: "Комп`ютерна програма "Інструментальне програмне забезпечення "МІА" за свідоцтвом України №82970 (далі - КП "МІА"); "Комп`ютерна програма "МІА: Облік і Звітність" на базі ІПЗ "МІА" за свідоцтвом України №91905 (далі - КП "МІА: Облік і Звітність").

На думку позивача, КП "МІА" та КП "МІА: Облік і Звітність" є нічим іншим як незаконною переробкою твору - КП "Парус". За наявною у Товариства інформацією, яку необхідно підтвердити або спростувати в рамках розгляду судової справи за даним позовом, в даних програмах використано вихідні коди КП "Парус". З інтерфейсу та функціональних можливостей даних програм також вбачається, що вони є схожими з КП "Парус".

Наведених висновків Товариство дійшло з такого: як вбачається з матеріалів заявки на реєстрацію КП "МІА", вона була подана до Мінекономрозвитку 24.09.2018, через два місяці після отримання дозволу від Авторів використовувати КП "Парус". В той самий час заявка на реєстрацію КП "МІА: Облік і Звітність" була подана 26.07.2019 - через два місяці після спливу дії договору. Тобто фактично, обидві ці комп`ютерні програми "писалися" під час використання відповідачем КП "Парус", в "дуже стислі" строки, такого масштабу комп`ютерна програма пишеться роками та роками вивіряються помилки в її функціонуванні та удосконалюються функціональні можливості; з анотації до КП "МІА: Облік і Звітність" вбачається, що це корпоративна інформаційно-аналітична система управління, призначена для автоматизації процесів планування обліку, контролю та аналізу ділових процесів управлінської, виробничої, фінансової та господарської діяльності; організації доступу до інформації на всіх функціональних рівнях ієрархії та управління; оперативного вирішення управлінських та облікових завдань; інтегрованого обміну ресурсами в рамках єдиного інформаційного простору.

З наведеного позивач дійшов висновку, що функціональні можливості та призначення КП "МІА: Облік і Звітність" є такими саме як і в КП "Парус".

Також Товариство зазначає, що на обставину щодо використання в КП "МІА: Облік і Звітність" саме КП "Парус" вказують і інтерфейси програм, які є надзвичайно схожими за меню, закладками, інформацією та наповненням.

В свою чергу відповідач, на противагу тверджень позивача, подав суду висновок експертів від 19.10.2021 №1.67/21 за результатом проведення комплексної інженерно-технічної (комп`ютерної техніки та програмних продуктів, телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів) експертизи та експертизи у сфері інтелектуальної власності, яким встановлено, що КП "МІА: Облік і Звітність" на базі ІПЗ "МІА" (свідоцтво України №91905 про реєстрацію авторського права на твір, видане Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства 28.08.2019) є самостійним, оригінальним твором, відмінним від комп`ютерної програми "Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус - Бюджетна установа, версія 8" (свідоцтво України №19672 про реєстрацію авторського права на твір, видане державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 19.02.2007) за зовнішньою та внутрішньою формою. Не виявлено схожість: складу компонентів інсталяційного пакету; інтерфейсів комп`ютерних програм; файлів допомоги; процедури інсталяції; користувацької документації; вихідних кодів (в обсязі, наданому на дослідження).

Отже, як вірно зауважено судом першої інстанції, фактично всі доводи позивача стосовно схожості КП "МІА" і КП "МІА: Облік і Звітність" з КП "Парус" побудовані на аналізі матеріалів заявок на реєстрацію КП "МІА" і КП "МІА: Облік і Звітність" і схожості їх інтерфейсів з КП "Парус", що не може вважатися доказом переробки відповідачем програми КП "Парус" шляхом створення КП "МІА" і КП "МІА: Облік і Звітність".

Що ж до посилань відповідача на нікчемність ліцензійного договору від 25.11.2021 №б/н, укладеного Товариством і Авторами, як на підставу відсутності у позивача прав на звернення до суду з даним позовом, суд першої інстанції вірно зауважив, що в межах даного спору не розглядається питання недійсності вказаного договору. Наразі ліцензійним договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржений, нікчемність цього договору не доведена.

Пунктом 16 частини першої статті 6 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що об`єктами авторського права є твори у сфері літератури, мистецтва, науки, зокрема, комп`ютерні програми.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" охорона поширюється лише на форму вираження об`єктів авторського права. Охороні підлягають усі оригінальні твори - оприлюднені та неоприлюднені, завершені та незавершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, а також способу вираження.

Згідно з пунктом 26 статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" комп`ютерна програма - це набір інструкцій у вигляді слів, цифр, кодів, схем, символів чи в будь-якому іншому вигляді, виражених у формі, придатній для зчитування комп`ютером (настільним комп`ютером, ноутбуком, смартфоном, ігровою приставкою, смарт-телевізором тощо), які приводять його у дію для досягнення певної мети або результату, зокрема, операційна система, прикладна програма, виражені у вихідному або об`єктному кодах.

Статтею 20 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що охорона комп`ютерної програми поширюється на комп`ютерні програми, виражені у вихідному або об`єктному кодах, якщо вони є оригінальними.

Охорона надається формі вираження комп`ютерної програми.

Графічний інтерфейс користувача, набір виконуваних функцій, формат файлів даних, які використовуються у комп`ютерній програмі для експлуатації її функцій, не є формами вираження комп`ютерної програми.

Ідеї та принципи, на яких ґрунтується будь-який елемент комп`ютерної програми, зокрема ті, на яких ґрунтується її інтерфейс, логічні схеми, алгоритми та мови програмування, не охороняються авторським правом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб`єкт авторського права має право використовувати твір будь-яким способом (способами), а також виключне право дозволяти або забороняти використання твору іншими особами.

Способами використання твору є: 1) відтворення; 2) включення до складеного твору; 3) включення до іншого твору, крім складеного твору; 4) розповсюдження примірників твору; 5) імпорт примірників твору; 6) здавання в найм або в позичку примірників твору; 7) публічне виконання, публічний показ, публічне демонстрування, публічне сповіщення, інтерактивне надання доступу публіці та інші способи доведення до загального відома публіки; 8) переклад; 9) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни твору. Цей перелік не є вичерпним.

Майнові права на твір, передбачені частиною першою цієї статті, може бути передано (відчужено) іншій особі на підставі закону чи правочину повністю (на всі способи використання твору на території всіх держав світу) або частково (на окремі способи використання твору на території всіх держав світу або на окремі способи використання твору на території окремих держав світу, або на всі способи використання твору на території окремих держав світу).

Особа, до якої перейшли майнові права на твір у повному складі або частково, є суб`єктом авторського права у межах набутих прав.

Суб`єкт авторського права має право надати дозвіл на використання твору або розпоряджатися майновими правами на твір в інший спосіб, що не суперечить закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що позивачем не подано суду доказів переробки КП "Парус" у КП "МІА" та КП "МІА: Облік і Звітність", всі вказані у позові висновки щодо схожості таких програм, побудові виключно на аналізі матеріалів заявок на реєстрацію КП "МІА" і КП "МІА: Облік і Звітність" і схожості їх інтерфейсів з КП "Парус", що не може вважатися доказами переробки програми.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, охорона надається формі вираження комп`ютерної програми, а графічний інтерфейс користувача, набір виконуваних функцій, формат файлів даних, які використовуються у комп`ютерній програмі для експлуатації її функцій, не є формами вираження комп`ютерної програми.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що даний позов фактично направлений на збір доказів - отримання Товариством доступу до даних КП "МІА" та КП "МІА: Облік і Звітність", що суперечить принципам господарського судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, документально не підтвердженими, а тому задоволенню не підлягають.

Доводи скаржника відносно того, що авторські права на КП «ІПЗ МІА» та «МІА: ОІЗ» зареєстровані під час дії вищевказаного ліцензійного договору на використання КП «Парус» Відповідачем не спростовують обставин щодо відсутності у матеріалах справи доказів переробки КП «Парус» у КП «МІА» і КП «МІА: Облік і Звітність» відповідачем.

Доводи скаржника, що розробка та реєстрація авторських прав на КП «ІПЗ МІА» та «МІА:ОІЗ» відбулась невдовзі після переходу частини співробітників ТОВ «Парус-Спецпроект» до ДП «ІНФОТЕХ» не доводять підстав позову, є лише припущеннями, які не підтверджено належнимим та допустимими доказами у справі.

Щодо тверджень скаржника про необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи та витребування доказів, колегія суддів зазначає настуне.

За приписом частини 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення експертизи, виходив з того, що в даному випадку, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, судом не встановлено необхідності у призначенні судової експертизи.

Крім того, частиною 1 статті 101 ГПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Враховуючи принципи змагальності та рівності сторін, предмет доказування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржник аргументовано не довів, в чому саме полягає необґрунтованість відхилення клопотання щодо призначення експертизи.

Крім того, незгода із відмовою у призначенні експертизи сама по собі не може бути підставою для висновку, що судом допущено у цій частині порушення норм процесуального права, яке є підставою для скасування оскарженого рішення. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20.12.2023 у справі №910/3600/22, від 10.01.2024 у справі №921/39/23.

За таких обставин, доводи Скаржника про необґрунтоване відхилення судом попередньої інстанції клопотання про призначення експертизи, внаслідок чого, на його думку, обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, не були встановлені, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи.

Суд вірно зауважив, що даний позов спрямовано не на захист порушеного права, а на збір доказів того, чи є це право порушеним. Із врахуванням військового стану в Україні, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу обгрунтовано припускає, що вимоги позивача можуть бути спрямовані на дестабілізацію роботи підрозділів МВС, центральних органів виконавчої влади, що входять в систему МВС, та інших центральних органів виконавчої влади України, що може мати наслідком зниження обороноздатності держави та збільшення соціального напруження. При цьому позивач не спростовує свої зв`язки із рф, зазначаючи, що ця обставина не має досліджуватись у даній справі.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник вказує, що з висновку експертів від 21.12.2021 № 9912/27526-27534 вбачається використання вихідного програмного коду КП «Парус» у вихідному програмному коді КП «МІА:ОІЗ». Натомість, вказані доводи спростовуються вищевказаним висноком експертизи, відповідно до якого судовими експертами зроблено висновок, що за результатами порівняння вихідних кодів не виявлено використання вихідного програмного коду КП «Парус» у вихідному програмному коді КП «МІА:ОІЗ».

Доводи скаржника відносно того, що на обставини щодо використання в КП "МІА: Облік і Звітність" саме КП "Парус" вказують інтерфейси програм, які є надзвичайно схожими за меню, закладками, інформацією та наповненням, є припущеннями скаржника, які не доведені в суді.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування імперативних норм чинного законодавства, якими обґрунтоване оскаржуване рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/10215/23 - без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Повний текст даної постанови складено після виходу з відпустки судді Полякова Б.М., який входить до складу колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус-Спецпроект" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/10215/23 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10215/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 04.06.2024

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.М. Поляков

Б.В. Отрюх