ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Справа № 924/1140/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп на рішення господарського суду Хмельницької області, ухваленого 27.02.24р. суддею Грамчуком І.В. о 09:44 у м.Хмельницькому, повний текст складено 27.02.24р. та на додаткове рішення господарського суду Хмельницької області, ухваленого 07.03.24р. суддею Грамчуком І.В. о 10:00 у м.Хмельницькому, повний текст складено 07.03.24р. у справі № 924/1140/23

за позовом Фермерського господарства Макс агро, с.Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп, м. Київ

про стягнення 91401,92 грн заборгованості

Апеляційні скарги розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Макс агро, с.Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп, м. Київ про стягнення 91401,92 грн заборгованості за поставлений товар.

В обґрунтування позову позивач зазначає про невиконання відповідачем договору поставки сільськогосподарської продукції від 02.02.2022 №306-02/22К. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 509, 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України ст. ст. 193, 264, 265 ГК України.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2024 у справі №924/1140/23 позов Фермерського господарства Макс агро, с.Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп, м. Київ про стягнення 91401,92 грн заборгованості задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп, (01054, м.Київ, вул.Олеся Гончара, буд. 41 А, офіс 310, ) на користь Фермерського господарства Макс агро, (32142, с.Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області; ) 91401,92 грн. (дев`яносто одну тисячу чотириста одну гривню 92 коп.) основного боргу, 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.) витрат по оплаті судового збору.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст. ст. 173,193 ГК України, ст. ст. 530, 599, 629, 655, 663, 664, 691, 712 ЦК України, умови договору, докази наявні в матеріалах справи, вказав, що матеріалами справи стверджується, зокрема, рахунками та підписаними сторонами та скріпленими їхніми печатками видатковими накладними, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1546567,75 грн. Однак, відповідачем сплачено фермерському господарству Макс агро 02.02.2022 666500,43 грн, 04.02.2022 666500,43 грн, 11.07.2022 90000,00 грн, 07.09.2022 32164,97 грн. Інших доказів оплати товару сторонами не надано, а матеріали справи не містять. А тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 91401,92 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07.03.2024 у даній справі заяву представника Фермерського господарства "Макс Агро" про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ ГРУП" на користь Фермерського господарства "Макс Агро" 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування додаткового рішення, суд з посиланням на ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», умови договору про надання правової допомоги від 27.09.2023, додаток №1 до договору, акт прийому передачі надання правової допомоги від 27.02.2024 №4, постанову Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, дійшов висновку про задоволення заяви позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

Не погодившись із винесеним рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2024 по справі № 924/1140/23. Ухвалити нове рішення, у якому відмовити в задоволенні позову.

Скаржник зауважує, що у п 5.1 Договору вказано, що Постачальник зобов`язується надати оригінал листа на фірмовому бланку підприємства, що Товар, який поставляється по даному Договору, є продукцією власного виробництва, Постачальник має статус виробника сільськогосподарської продукції у 2022 році та є суб`єктом оподаткування податком на додану вартість. Проте доказів надсилання оригіналу листа на фірмовому бланку до суду надано не було. Також не було надано електронних доказів, завірених електронним підписом. У постанові №922/51/20 від 29.01.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

Жодного із цих трьох видів доказів та доказів відправлення такого листа до суду надано не було.

Крім того, згідно із пунктом 4.3 договору, у разі ненадання такого листа Покупець має право притримати сплату 10% від Договору до усунення такого порушення. Станом на дату подання цієї апеляційної скарги Позивачем такого листа надано не було, а тому вважає, що умова для сплати 10% від договору, а саме 155 000 гривень не настала.

За наведеного скаржник вважає, що рішення суду є незаконним та порушує право на справедливий судовий розгляд, що включає право на обґрунтоване рішення, та порушує норми статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, Судом першої інстанції неправильно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, допущено логічні помилки, при врахуванні таких обставин.

Крім того, не погодившись із винесеним додатковим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.03.2024 у даній справі.

Так, з посиланням на ст.ст. 123, 269 ГПК України вказує, що судові витрати стягуються на користь сторони, яка понесла такі витрати. Водночас, представником позивача адвокатом Ахтимчуком С.І. не надано до суду копій платіжної інструкцій, квитанцій або інших платіжних документів, які могли б свідчити про фактичне понесення позивачем, а саме ФГ «МАКС АГРО» витрат на правничу допомогу. Таким чином, це свідчить, що ФГ «МАКС АГРО» не сплатив адвокату Ахтимчуку С.І. грошову суму у розмірі 7 500,00 грн. А отже, на думку скаржника, судові витрати на правничу допомогу не можуть бути стягнені з відповідача TOB «ВВТ ГРУП», через те що позивач ФГ «МАКС АГРО» не поніс такі судові витрати.

Відзивів на апеляційні скарги від позивача не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення та додаткового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.02.24 та додаткове рішення від 07.03.24 у справі № 924/1140/23 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши апеляційні скарги в межах вимог та доводів наведених в них, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні та додатковому рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення та додаткового рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

02.02.2022 між Фермерським господарством Макс агро (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВВТ груп (Покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №306-02/22К, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме: кукурудзу 3-го класу (код товару згідно з УКТ ЗЕД), урожаю 2021 року, надалі іменований як Товар, в кількості, у строки і на умовах, передбачених у цьому Договорі. (п.1.1 договору).

Загальна вартість Товару складає 1 550 001,00 грн +/-10% в т.ч. ПДВ. (п.2.2 договору).

У відповідності до п. 3.1. Договору передбачено, що постачальник поставляє товар покупцеві в заліковій вазі на умовах поставки DAP відповідно до умов ІНКОТЕРМС 2020 - ТОВ ВВТ ГРЕЙН (адреса 32101, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, смт. Ярмолинці, вул. Гагаріна, 44/1) в подальшому - елеватор поставки, автомобільним транспортом. Базис поставки DAP використовується з урахуванням умов, визначених в цьому Договорі.

Строк постачання Товару 20.02.2022 включно. Поставка товару партіями допускається. (п. 3.2. Договору).

Датою поставки Товару Постачальником вважається фактична його передача Покупцеві на елеваторі поставки в заліковій вазі та надання Покупцю видаткової накладної на Товар. Під терміном Залікова вага розуміється фактична вага товару, зменшена на розрахункову величину маси відхилень від показників якості по вмісту вологи та смітної домішки, які визначені в п. 6.1 договору ( п. 3.5. Договору).

Попередня оплата в розмірі 86% вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку за умови підписання даного договору (п. 4.1. Договору).

Остаточний розрахунок за Товар проводиться виходячи з фактично поставленої кількості Товару, як визначено Розділом 3 цього Договору, на підставі отриманих від елеватора поставки реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, реєстрації податкової накладної в ЄРПН у відповідності до вимог чинного законодавства з наданням Покупцю квитанції щодо її реєстрації, а також правильно заповнених товарно-транспортних накладних (п. 4.2. Договору).

Як вбачається із рахунку № СФ-0000006 від 02.02.2022, видаткової накладної №РН-0000006 від 08.02.2022 на суму 382982,00 грн, видаткової накладної №РН-0000007 від 09.02.2022 на суму 772055,50 грн, видаткової накладної №РН-0000008 від 10.02.2022 на суму 391530,25 грн відповідач отримав від фермерського господарства Макс агро кукурудзу 3-го класу на суму 1546567,75 грн.

08 лютого 2022 року сторонами була підписана видаткова накладна №РН-0000006 на суму 382982,00 грн поставка здійснювалась згідно ТТН № 10 від 08.02.2022, ТТН №9 від 08.02.2022.

09 лютого 2022 року сторонами була підписана видаткова накладна № РН-0000007 на суму 772055,50 грн поставка здійснювалась згідно ТТН № 14 від 09.02.2022, ТТН № 13 від 09.02.2022 ТТН № 12 від 09.02.2022, ТТН № 11 від 09.02.2022.

09 лютого 2022 року сторонами була підписана видаткова накладна № РН-0000008 на суму 391530,25 грн. Поставка здійснювалась згідно ТТН № 16 від 10.02.2022, ТТН № 15 від 10.02.2022.

Відповідачем сплачено фермерському господарству Макс агро 02.02.2022 666500,43 грн., 04.02.2022 666500,43 грн, 11.07.2022 90000,00 грн, 07.09.2022 32164,97 грн

ФГ МАКС АГРО здійснило реєстрацію наступних податкових накладних:

№1 від 02.02.2022 на суму 666500,43грн, що підтверджується квитанцією № 2 від 15.02.2022.

№2 від 04.02.2022 на суму 666500,43 грн, що підтверджується квитанцією № 2 від 22.02.2022.

№3 від 10.02.2022 на суму 213566,89 грн, що підтверджується рішенням №3847005/37852620 від 23.02.2022.

Також сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків згідно якого заборгованість ТОВ ВВТ ГРУП на 13.09.2022 перед ФГ МАКС АГРО становить 91401,92 грн.

05.06.2023 позивач направив вимогу про виконання грошового зобов`язання, що підтверджено накладною від 08.06.2023, описом вкладення до цінного листа від 08.06.2023 та фіскальним чеком від 08.06.2023.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції № 306-02/22К від 02.02.2022.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У відповідності до п. 3.1. Договору передбачено, що постачальник поставляє товар покупцеві в заліковій вазі на умовах поставки DAP відповідно до умов ІНКОТЕРМС 2020 - ТОВ ВВТ ГРЕЙН (адреса 32101, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, смт. Ярмолинці, вул. Гагаріна, 44/1) в подальшому - елеватор поставки, автомобільним транспортом. Базис поставки DAP використовується з урахуванням умов, визначених в цьому Договорі.

Строк постачання Товару 20.02.2022 включно. Поставка товару партіями допускається. (п. 3.2. Договору).

Датою поставки Товару Постачальником вважається фактична його передача Покупцеві на елеваторі поставки в заліковій вазі та надання Покупцю видаткової накладної на Товар. Під терміном Залікова вага розуміється фактична вага товару, зменшена на розрахункову величину маси відхилень від показників якості по вмісту вологи та смітної домішки, які визначені в п. 6.1 договору ( п. 3.5. Договору).

Попередня оплата в розмірі 86% вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку за умови підписання даного договору (п. 4.1. Договору).

Остаточний розрахунок за Товар проводиться виходячи з фактично поставленої кількості Товару, як визначено Розділом 3 цього Договору, на підставі отриманих від елеватора поставки реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, реєстрації податкової накладної в ЄРПН у відповідності до вимог чинного законодавства з наданням Покупцю квитанції щодо її реєстрації, а також правильно заповнених товарно-транспортних накладних (п. 4.2. Договору).

Нормами статті 599 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи стверджується, зокрема, рахунками та підписаними сторонами та скріпленими їхніми печатками видатковими накладними, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1546567,75 грн.

Так, з матеріалів справи убачається, що 08 лютого 2022 року сторонами була підписана видаткова накладна № РН-0000006 на суму 382982,00 грн. Поставка здійснювалась згідно ТТН № 10 від 08.02.2022р., ТТН № 9 від 08.02.2022.

09 лютого 2022 року сторонами була підписана видаткова накладна № РН-0000007 на суму 772055,50 грн. Поставка здійснювалась згідно ТТН № 14 від 09.02.2022, ТТН № 13 від 09.02.2022, ТТН № 12 від 09.02.2022, ТТН № 11 від 09.02.2022.

10 лютого 2022 року сторонами була підписана видаткова накладна № РН-0000008 на суму 391530,25 грн. Поставка здійснювалась згідно ТТН № 16 від 10.02.2022р., ТТН № 15 від 10.02.2022.

Однак, відповідачем сплачено фермерському господарству Макс агро 02.02.2022 666500,43 грн, 04.02.2022 666500,43 грн, 11.07.2022 90000,00 грн, 07.09.2022 32164,97 грн.

05.08.2023 на адресу відповідача була надіслана вимога про виконання грошового зобов`язання, у якій позивач просить повернути грошові кошти в сумі 91 401,92 грн, яка залишена відповідачем без реагування.

При цьому, в суді першої інстанції, відповідачем не було подано відзиву на позов, у якому би він наводив свої заперечення щодо вимог позивача з подачею відповідних доказів.

Інших доказів оплати товару сторонами не надано, а матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 91401,92 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, при цьому на переконання колегії суддів посилання на п. 5.1. договору як на підставу не проведення повних розрахунків за товар є безпідставними, оскільки умови оплати сторони погодили саме в розділі 4 договору, а саме в п.п. 4.1,4.2. Крім того, як убачається із матеріалів справи, покупець прийняв поставлений товар, жодних зауважень щодо кількості, якості та асортименту поставленого товару ним не заявлялося.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом про задоволення позову.

Щодо додаткового рішення судова колегія вказує таке.

01.03.2024 від позивача до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій з посиланням на ст. 129 ГПК України, постанови Верховного Суду у справах №923/560/17,№329/766/18, №178/1522/18, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 27.09.2023, укладеного між позивачем як Клієнтом та адвокатським бюро "Сергія Ахтимчука" (далі - договір про надання правової допомоги), згідно з п. 1.1 якого Бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо, зокрема надання Клієнту консультаційних та юридичних послуг щодо захисту інтересів останнього, у тому числі в господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у господарських справах; представництва Клієнта з усіма правами, які надано законом, у тому числі позивачу, заявнику (в усіх видах судочинства, судах усіх інстанцій, передбачених Законом України "Про судоустрій та статус суддів"); складання процесуальних документів (клопотань, скарг, претензій, відповідей на запит, позовних заяв); надання інших правових (правничих) послуг.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 2.1 договору про надання правової допомоги).

За умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги за правову допомогу, передбачену п. 11. договору, Клієнт сплачує Бюро гонорар в розмірі та в порядку, встановленому додатками та додатковими угодами до цього договору.

Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану правову допомогу, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 4.1 договору про надання правової допомоги).

Згідно з додатком від 27.09.2023 №1 до договору про надання правової допомоги останній визначає порядок оплати правової допомоги (гонорару) Бюро за надання правової допомоги, визначеної п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 27.09.2023 (п. 1 додатку).

Вартість правової допомоги становить, зокрема: підготовка та направлення адвокатського запиту - орієнтовна витрата часу 1-2 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 800-1000,00 грн; консультація клієнта - орієнтовна витрата часу 1-4 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 500,00 грн; вивчення матеріалів, наданих Клієнтом, у тому числі судової справи - орієнтовна витрата часу 1-8 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 грн; підготовка проекту позовної зави та додатків до неї - орієнтовна витрата часу 3-15 год; складання процесуальних заяв по суті справи - орієнтовна витрата часу 1-15 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00-1200,00 грн; вивчення та правовий аналіз заяв по суті справи та інших заяв по справі надісланих іншими сторонами - орієнтовна витрата часу 1-8 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 грн; складання інших процесуальних документів, клопотань, заяв, тощо - орієнтовна витрата часу 1-9 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 грн; підготовка та участь у одному судовому засіданні в суді 1-ї інстанції (з врахуванням витраченого часу адвоката на прибуття до суду та очікування судового засідання ) - орієнтовна витрата часу 1-9 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 грн

Остаточна вартість правової допомоги в межах зазначених показників визначається Бюро з врахуванням конкретної ситуації, характеру та складності роботи (п. 2 додатку).

Оплата правової допомоги здійснюється на підставі рахунку (рахунків), наданих Бюро на ім`я Клієнта, на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданої правової допомоги (п. 3 додатку).

Оплата правової допомоги Клієнтом здійснюється на банківський рахунок Бюро протягом 20 календарних днів з моменту отримання Клієнтом рахунку та підписання сторонами акту прийому-передачі наданої правової допомоги (п. 4 додатку).

Відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 27.02.2024 №4, складеного позивачем та адвокатським бюро "Сергія Ахтимчука", виконавець виконав та передав, а Клієнт прийняв надану правову допомогу щодо представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Хмельницької області у справі №924/1140/23, зокрема: вивчення матеріалів, наданих Клієнтом, у тому числі судової справи - фактичні затрати часу 1 год, розмір гонорару за надані послуги - 1000,00 грн; підготовка проекту позовної зави та додатків до неї - фактичні затрати часу 3 год, розмір гонорару за надані послуги - 3000,00 грн; участь у судових засіданнях (19.12.2023, 01.02.2024, 27.022024) - розмір гонорару за надані послуги - 3000,00 грн; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення - фактичні затрати часу 0,5 год, розмір гонорару за надані послуги - 500,00 грн; всього 7500,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 щодо оцінки інформації в акті приймання правничої допомоги зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Надання правничої допомоги позивачу у Господарському суді Хмельницької області підтверджується ордером серії ВХ №1056134 від 27.10.2023 адвоката Ахтимчука С.І., виданим адвокатським бюро "Сергія Ахтимчука". При цьому, як убачається з матеріалів справи, позовна заява, клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу подані за підписом Ахтимчука С.І.

Таким чином, на переконання колегії суддів, позивач згідно з вимогами ст.ст.74, 126 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/1140/23 у Господарському суді Хмельницької області.

Крім того, при розгляді заяви враховується, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

З поданих матеріалів убачається, що позивачем узгоджено виплату адвокату гонорару, який згідно з умовами п. п. 3.1, 4.1 договору про надання правової допомоги від 27.09.2023, п. 2 додатку від 27.09.2023 №1 до договору про надання правової допомоги та актом прийому-передачі наданої правової допомоги від 27.02.2024 №4 погоджено у розмірі 7500,00 грн, виходячи із вартості наданих адвокатом послуг та витраченого адвокатом часу на їх надання.

Отже, надавши оцінку наявним доказам щодо витрат позивача на надання професійної правничої допомоги, враховуючи такі критерії як співмірність їх розміру зі складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим часом на їх надання, ціною позову, значенням справи для сторін; обґрунтованість, пропорційність, реальність та розумність їхнього розміру з урахуванням предмету та підстав спору, а також неминучість їх понесення, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

При цьому колегія суддів враховує положення п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі №904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. За наведеного, доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються наведеним вище та не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.2024 та додаткове рішення від 07.03.2024 у даній справі прийняті з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для їх скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ груп на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.24 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.03.24 у справі № 924/1140/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.02.24 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07.03.24 у справі № 924/1140/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

4. Справу № 924/1140/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.