ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024м. ДніпроСправа № 904/1596/23

за позовом Акціонерного товариства "Укрсиббанк", м. Київ

до Губиниської селищної ради, Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, смт.Губиниха

про звернення стягнення на нерухоме майно

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Макаренко Т.А.

Представники:

від позивача: Міщанин Є.В. самопредставництво

від відповідача: Сердюк М.Ю. самопредставництво

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Укрсиббанк" звернулось з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Губиниської селищної ради про:

- звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., зареєстрованого в реєстрі за №529, та земельну ділянку загальною площею 0.3513 га, кадастрові номери :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., які за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі №183/3783/19 визнані відумерлою спадщиною, в рахунок задоволення вимог позивача за договором про надання споживчого кредиту за Правилами №0 від 29.03.2007 (в системі обліку банку договір №1) у розмірі 115.038,89 дол. США, що станом на 14.03.2023 за курсом НБУ 36.5686 грн. за 1 дол. США еквівалентно 4.206.811,15 грн. та судового збору у розмірі 63.102,17 грн.;

- визначення способу реалізації житлового будинку та земельної ділянки шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з урахуванням уточнень (вх. 24.05.2023).

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2023 провадження у справі № 904/1596/23 закрито.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2023 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2023 у справі № 904/1596/23 скасовано. Справу № 904/1596/23 направлено для продовження розгляду Господарському суду Дніпропетровської області.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2024 справу № 904/1596/23 було передано на розгляд судді Ніколенку М.О.

Ухвалою суду від 26.02.2024 прийнято справу № 904/1596/23 до свого провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02.04.2024.

Ухвалою суду від 02.04.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 01.05.2024.

Ухвалою суду від 01.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.05.2024.

Протокольною ухвалою від 28.05.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що, згідно з Договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего СІ., зареєстрованого в реєстрі за № 529, фізична особа ОСОБА_1 придбав у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, як вказав позивач, згідно з Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего СІ., зареєстрованого в реєстрі за № 531, фізична особа ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку загальною площею 0,3513 га з кадастровими номерами :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що між ОСОБА_1 (надалі - позичальник) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (в подальшому реорганізованим у Акціонерне товариство "Укрсиббанк") (надалі - банк) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29.03.2007 (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч доларів США) та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 303 000,00 (Триста три тисячі грн. 00 коп.) за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається: у заставу нерухомість, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з будинку, літньої кухні, сараю, погреба, вбиральні, колодязя, огорожі, загальною площею 186,2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_1 .

Так, за твердженням позивача, між ОСОБА_1 (надалі - іпотекодавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (в подальшому реорганізованим у Акціонерне товариство "Укрсиббанк") (надалі - іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 0/1 від 29.03.2007 (надалі - договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, зазначене в п. 1.4 цього договору (надалі - предмет іпотеки). За домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки складає 507 020 грн.

Пунктом 1.2 договору іпотеки передбачено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 29.03.2007 (надалі - кредитний договір 1), та за кредитним договором № 0/2 від 29.03.2007 (надалі - кредитний договір 2) (разом кредитний договір 1, кредитний договір 2 надалі названі - "кредитний договір"), а саме, але не обмежуючись наступними зобов`язаннями, зокрема:

- зобов`язання по поверненню в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до кредитного договору 1, кредитних коштів у сумі 60 000 доларів США, що на день укладення кредитного договору складало 303 000 грн.;

- зобов`язання по поверненню отриманого кредиту за кредитним договором 1 в термін до 28.03.2022, якщо інший термін повернення кредиту не встановлено згідно умов кредитного договору 1;

- зобов`язання по сплаті плати за кредит (проценти та комісії) в розмірі 12,5% річних;

- зобов`язання по сплаті неустойки (штрафи, пені) у порядку та строки, зазанчені в кредитному договорі 1.

Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є: житловий будинок, реєстраційний номер 587291 від 07.03.2007 з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з будинку, літньої кухні, сараю, погреба, вбиральні, колодязя, огорожі, загальною площею 186,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,3513 га, яка знаходиться за вищевказаною адресою.

Позивач наполягає на тому, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 60 000 доларів США, що станом на день перерахування становило 303 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № від 29.03.2007.

Згідно з п. 1.2.2 кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 28.03.2022, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору.

Пунктом 1.3.1 кредитного договору встановлено, що за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому 9.2 даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Пунктом 1.3.4 кредитного договору передбачено, що строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти.

У п. 2 додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 до кредитного договору сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Позичальник з дати підписання цієї додаткової угоди зобов`язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу.

Розмір ануїтетного платежу складає 761,20 долл.США. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору.

У п. 2 додаткової угоди № 2 від 30.01.2009 до кредитного договору сторони домовились про перенесення строків виконання зобов`язань позичальника зі сплати процентів за договором (при цьому, на вказане перенесення не розповсюджується загальні правила черговості погашення зобов`язань, встановлені договором):

- сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у дол.США в період з 01.10.2008 по 31.10.2008, здійснюється позичальником в період з 01.11.2013 по 25.11.2013 згідно умов договору;

- сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у дол.США в період з 01.11.2008 по 30.11.2008, здійснюється позичальником в період з 01.12.2013 по 25.12.2013 згідно умов договору.

Однак, позичальником, за твердженням позивача, було порушено строки повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Як вказав позивач, згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2015, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За розрахунком позивача, на момент смерті у позичальника існувала заборгованість перед банком у загальному розмірі 115 038,89 доларів США, яка складалась з: 53 655,38 доларів США тіла кредиту; 61 383,51 долари США - проценти за користування кредитом.

Позивач зазначив, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі № 183/3783/19 було визнано відумерлою спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_1 , яка складається з: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., зареєстрованого в реєстрі за №529, та земельну ділянку загальною площею 0.3513 га, кадастрові номери :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І.

Позивач наполягає на тому, що, згідно з чинним законодавством та правовими висновками Верховного суду, право власності на відумерле майно перейшло до Губиниської селищної ради в день набрання законної сили рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі № 183/3783/19 про визнання спадщини відумерлою.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач вважає неправомірним застосування позивачем норм Закону України «Про іпотеку» в даному випадку, оскільки Губиниська селищна рада не набула право власності на нерухоме майно та не має права володіння, користування та розпорядження цим майном, а тому не може бути відповідачем в даній справі.

Відповідач звернув увагу на те, що позивач не надав до суду доказів на підтвердження обставин реєстрації Губиниською територіальною громадою, в особі Губиниської селищної ради за собою права власності на нерухомість, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з будинку, літньої кухні, сараю, погреба, вбиральні, колодязя, огорожі, загальною площею 186,2 кв.м. і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,3513 га з кадастровими номерами :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, яка знаходиться за вищевказаною адресою - в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідач вважає, що у Губиниської селищної ради не має правових підстав для реєстрації права власності на вказане нерухоме майно. Оскільки, згідно з Інформаційною довідкою №321306902 від 27.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на спірне нерухоме майно накладено тип обтяження: заборону на нерухоме майно (житловий будинок та земельні ділянки).

Крім того, відповідач вказав, що позивач вживав заходи, які передбачені для врегулювання цивільно-правових правовідносин, що, в свою чергу, виключає участь Губиниської селищної ради, як неналежного відповідача, та в подальшому передбачає закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про:

- звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., зареєстрованого в реєстрі за №529, та земельну ділянку загальною площею 0.3513 га, кадастрові номери :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., які за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі №183/3783/19 визнані відумерлою спадщиною, в рахунок задоволення вимог позивача за договором про надання споживчого кредиту за Правилами №0 від 29.03.2007 (в системі обліку банку договір №1) у розмірі 115.038,89 дол. США, що станом на 14.03.2023 за курсом НБУ 36.5686 грн. за 1 дол. США еквівалентно 4.206.811,15 грн. та судового збору у розмірі 63.102,17 грн.;

- визначення способу реалізації житлового будинку та земельної ділянки шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з урахуванням уточнень (вх. 24.05.2023).

Для правильного вирішення цього спору первісно необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами за кредитним договором (чи було надано банком позичальнику кредитні кошти, у якому розмірі), які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами за кредитним договором (в які строки і якому розмірі позичальником мали бути повернуті банку кредитні кошти), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було повернуто позичальником позику у встановлені строки у повному розмірі).

Також необхідно встановити,чи перейшло право власності на предмет іпотеки до відповідача у справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Згідно з Договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего СІ., зареєстрованого в реєстрі за № 529, фізична особа ОСОБА_1 придбав у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, згідно з Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего СІ., зареєстрованого в реєстрі за № 531, фізична особа ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку загальною площею 0,3513 га з кадастровими номерами :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Між ОСОБА_1 (надалі - позичальник) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (в подальшому реорганізованим у Акціонерне товариство "Укрсиббанк") (надалі - банк) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29.03.2007 (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 60 000,00 (шістдесят тисяч доларів США) та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 303 000,00 (Триста три тисячі грн. 00 коп.) за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається: у заставу нерухомість, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з будинку, літньої кухні, сараю, погреба, вбиральні, колодязя, огорожі, загальною площею 186,2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_1 .

Так, між ОСОБА_1 (надалі - іпотекодавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (в подальшому реорганізованим у Акціонерне товариство "Укрсиббанк") (надалі - іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 0/1 від 29.03.2007 (надалі - договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - житлове приміщення, зазначене в п. 1.4 цього договору (надалі - предмет іпотеки). За домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки складає 507 020 грн.

Пунктом 1.2 договору іпотеки передбачено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 29.03.2007 (надалі - кредитний договір 1), та за кредитним договором № 0/2 від 29.03.2007 (надалі - кредитний договір 2) (разом кредитний договір 1, кредитний договір 2 надалі названі - "кредитний договір"), а саме, але не обмежуючись наступними зобов`язаннями, зокрема:

- зобов`язання по поверненню в повному обсязі отриманих, в порядку та на умовах відповідно до кредитного договору 1, кредитних коштів у сумі 60 000 доларів США, що на день укладення кредитного договору складало 303 000 грн.;

- зобов`язання по поверненню отриманого кредиту за кредитним договором 1 в термін до 28.03.2022, якщо інший термін повернення кредиту не встановлено згідно умов кредитного договору 1;

- зобов`язання по сплаті плати за кредит (проценти та комісії) в розмірі 12,5% річних;

- зобов`язання по сплаті неустойки (штрафи, пені) у порядку та строки, зазначені в кредитному договорі 1.

Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є: житловий будинок, реєстраційний номер 587291 від 07.03.2007 з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з будинку, літньої кухні, сараю, погреба, вбиральні, колодязя, огорожі, загальною площею 186,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,3513 га, яка знаходиться за вищевказаною адресою.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 60 000 доларів США, що станом на день перерахування становило 303 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № від 29.03.2007.

Згідно з п. 1.2.2 кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 28.03.2022, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору.

Пунктом 1.3.1 кредитного договору встановлено, що за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому 9.2 даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Пунктом 1.3.4 кредитного договору передбачено, що строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти.

У п. 2 додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 до кредитного договору сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Позичальник з дати підписання цієї додаткової угоди зобов`язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу.

Розмір ануїтетного платежу складає 761,20 долл.США. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору.

У п. 2 додаткової угоди № 2 від 30.01.2009 до кредитного договору сторони домовились про перенесення строків виконання зобов`язань позичальника зі сплати процентів за договором (при цьому, на вказане перенесення не розповсюджується загальні правила черговості погашення зобов`язань, встановлені договором):

- сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у дол.США в період з 01.10.2008 по 31.10.2008, здійснюється позичальником в період з 01.11.2013 по 25.11.2013 згідно умов договору;

- сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у дол.США в період з 01.11.2008 по 30.11.2008, здійснюється позичальником в період з 01.12.2013 по 25.12.2013 згідно умов договору.

Однак, позичальником було порушено строки повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Усього позичальником було повернуто банку 6 344,62 долари США тіла кредиту.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2015, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент смерті у позичальника існувала заборгованість перед банком у загальному розмірі 115 038,89 доларів США, яка складалась з: 53 655,38 доларів США тіла кредиту; 61 383,51 долари США - проценти за користування кредитом.

Доказів оплати такої заборгованості спадкоємцями позичальника після його смерті до суду надано не було.

В подальшому, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі № 183/3783/19 було визнано відумерлою спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_1 , яка складається з: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., зареєстрованого в реєстрі за №529, та земельну ділянку загальною площею 0.3513 га, кадастрові номери :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І.

Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст.575 Цивільного кодексу України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 2 ст.590 Цивільного кодексу України визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до положень ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

Відповідно до ч.1 ст.590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як встановлено вище, у позикодавця виникло право вимагати від позичальника повернення тіла кредиту у розмірі 53 655,38 доларів США та сплати процентів за користування кредитом у розмірі 61 383,51 долари США. При цьому, такі зобов`язання забезпечені іпотекою.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за договором, за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо повернення кредиту у тому числі і зобов`язання за договором іпотеки не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Аналогічні положення містить і частина перша статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них (частина четверта статті 1277 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин, право власності на відумерле майно перейшло до Губиниської селищної ради.

При цьому, щодо не здійснення Губиниською селищною радою державної реєстрації права власності на спірне майно слід зазначити про таке.

Частиною першою статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №48/340, пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Аналіз наведених вище положень статті 1277 ЦК України дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою та прийняття відповідного рішення судом, орган місцевого самоврядування після набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою стає власником майна, що входить до складу спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у cправі № 924/692/21. Схожі за змістом висновки також викладено у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №914/2588/17, від 22.11.2018 у справі №914/2637/17.

А отже, право власності на відумерле майно перейшло до Губиниської селищної ради в день набрання законної сили рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі № 183/3783/19 про визнання спадщини відумерлою - 30.03.2022.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок. Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009).

Не виконання Губиниською селищною радою свого обов`язку з державної реєстрації права власності на спірне майно не може бути підставою для відмови іпотекодержателю у його законному праві задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.03.2007 (т. 1 а.с. 6), договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.03.2007 (т. 1 а.с. 8 - 10), договором іпотеки № 0/1 від 29.03.2007 (том 1, а.с. 44 - 54), договором про надання споживчого кредиту № 0 з додатками та додатковими угодами (том 1, а.с. 23 - 31), довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1, а.с. 32 - 33), свідоцтвом про смерть (том 1, а.с. 34), рішенням суду у справі № 183/3783/19 (том 1, а.с. 35 - 37), вимогою з доказами направлення (том 1, а.с. 38 - 39), меморіальним ордером № від 29.03.2007 (том 1, а.с. 40), випискою по рахунку (том 1, а.с. 41 - 125),

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться листом № 831 (т. 2 а.с. 24), довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 2 а.с. 25 - 26), доказами поштового направлення (т. 2 а.с. 27), договором іпотеки № 0/1 від 29.03.2007 (т. 2 а.с. 45 - 47).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., зареєстрованого в реєстрі за №529, та земельну ділянку загальною площею 0.3513 га, кадастрові номери :03:002:0118, :03:002:0119, :03:002:0120, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дейнего С.І., які за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2020 у справі № 183/3783/19 визнані відумерлою спадщиною, в рахунок задоволення вимог Акціонерного товариства "Укрсиббанк" за договором про надання споживчого кредиту за Правилами №0 від 29.03.2007 (в системі обліку банку договір №1) у розмірі 115 038,89 дол. США, що станом на 14.03.2023 за курсом НБУ 36.5686 грн. за 1 дол. США еквівалентно 4 206 811,15 грн.

Визначити спосіб реалізації житлового будинку та земельної ділянки шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з Губиниської селищної ради (місце реєстрації: 51250, Дніпропетровська область, смт. Губиниха, вул. Шевченка, буд. 16; ідентифікаційний код 04338457) на користь Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (місце реєстрації: вул. Андріївська, буд. 2/12, м. Київ, 04070; ідентифікаційний код: 0987750) витрати зі сплати судового збору у розмірі 63 102,17 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.06.2024.

Суддя М.О. Ніколенко