УХВАЛА

м. Київ

03.06.2024Справа № 910/6691/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий порт»

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.02.2024 № 387/5

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерновий порт» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.02.2024 № 387/5.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З поданої позовної заяви вбачається, що від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий порт» подана позовна заява підписана адвокатом Пустовим Максимом Володимировичем на підставі ордеру серія АВ № 1133621.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, та доповнено Основний Закон окремими статтями.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

29.12.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18.12.2019 N390-IX.

За змістом частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Рада адвокатів України рішенням від 12.04.2019 № 41 затвердила Положення про ордер на надання правової допомоги (далі - Положення).

В додатках до Положення №41 від 12.04.2019 наведено типову форму ордера.

В свою чергу, відповідно до підпункту 5.2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та п.2 Положення № 41 від 12.04.2019 ордер на надання правничої допомоги є письмовим документом.

Відтак, належною електронною копією ордеру серії АВ № 1133621 від 21.05.2024 є документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа, який засвідчений кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Отже, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1133621 від 21.05.2024, який відповідає типовій формі ордера, затвердженого Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, повинен мати реквізит підпису, а електронний формат копії має бути засвідчений кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Накладення адвокатом електронного цифрового підпису на копію ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, в розумінні Положенням №41 від 12.04.2019, а лише засвідчує правовий статус електронної копії документа.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем ордер серії АВ № 1133621 від 21.05.2024 повинен мати реквізит підпису адвоката (візуальне зображення підпису).

Правова позиція, щодо того, що обов`язковим реквізитом ордеру є власноручний підпис адвоката (у графі "Адвокат") висловлена в ухвалах Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №450/605/22, від 07.02.2023 у справі №466/77/22, якими закрито касаційне провадження, а також в постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №450/569/22 та від 07.02.2023 у справі №466/487/22 та в ухвалах Верховного Суду від 13.09.2023 №712/6458/20, від 07.09.2023 №204/302/23.

Таким чином, оскільки ордер серії АВ № 1133621 від 21.05.2024, не підписаний, тобто не містить всіх обов`язкових реквізитів, а тому не може вважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів позивача в суді.

Отже, на підтвердження статусу представника позивача (адвоката) надано ордер адвоката, який не відповідає вимогам ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", а також Положенню.

Таким чином, позовна заява від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий порт» підписана особою, яка не має право її підписувати.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене вище, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий порт» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.02.2024 № 387/5 підлягає поверненню.

Згідно із ч. 8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий порт» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 12.02.2024 № 387/5 повернути.

2. Ухвала набирає законної сили 03.06.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова