Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіна Ю. Е., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА"
про визнання недійсними пункти договорів про постачання для державних потреб нафти і дистилятів та стягнення 217 523 027,46 грн,
Представники учасників процесу згідно протоколу від 13.05.2024,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У вересні 2023 року Заступник Генерального прокурора (далі - Прокурор) звернувся із позовом до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ (далі - Міністерство) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА" (далі - Товариство) про визнання недійсними пункти договорів про постачання для державних потреб нафти і дистилятів та стягнення 217 523 027,46 грн, з яких : 206 800 942,71 грн безпідставно сплачених коштів, 5 968 204,40 грн інфляційних втрат за період з липня 2022 року по серпень 2023 року та 4 753 880,35 грн три проценти річних за період з 15.07.2022 по 12.90.2023.
Ухвалою від 29.09.2024 було відкрито провадження в справі за вищезазначеним позовом, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та було призначене підготовче засідання на 01.11.2023.
За наслідками судового розгляду 29.04.2024 судом було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА" про визнання недійсними пункти договорів про постачання для державних потреб нафти і дистилятів та стягнення 217 523 027,46 грн.
02.05.2024 до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва була подана заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення Офісу Генерального прокурора витрат на професійну правову допомогу в розмірі 1 680 000,00 грн.
Ухвалою від 03.05.2024 в порядку статті 120 ГПК України судом вищевказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні 13.05.2024.
10.05.2024 від Прокурора надійшли заперечення проти заяви Товариства.
Міністерством до суду 13.05.2024 були подані письмові заперечення проти поданої відповідачем заяви.
У призначеному судовому засіданні 13.05.2024 представник Товариства надав пояснення щодо поданої заяви та просив стягнути з Офісу Генерального прокурора 1 680 000,00 грн.
У свою чергу Прокурор та Міністерство заперечували проти поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -
Відповідно до пункту 3 частини статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу Товариство посилається на те, що факт надання правової допомоги позивачу підтверджується договором № 15-02/22 про надання професійних правничих послуг від 15.02.2022, додатковою угодою № 2/1 від 29.09.2023, додатковою угодою № 2/1/1 від 30.04.2024, актом надання послуг № АО 000000024 від 30.04.2024 на суму 1 680 000,00 грн (з ПДВ), рахунком на оплату № АО 000000002 від 30.04.2024 на суму 1 680 000,00 грн (з ПДВ), детальним описом робіт (надання послуг).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.
Суд вважає за необхідне відзначити, що керуючись принципом розумності, враховуючи заперечення Прокурора та Міністерства, дійшов висновку про неспівмірність заявлених Товариством витрат на послуги адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також що розмір таких витрат обґрунтованим та «справедливою сатисфакцією» є 217 523,03 грн (0,001% від ціни позову).
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що Товариством не представлено суду Додатку до Договору № 15-02/22 про надання професійних правничих послуг, яким згідно пункту 4.1 вказаного правочину передбачено розмір винагороди Адвокатського об`єднання, а також не надано детального опису робіт, а представлений суду та наявний в матеріалах справи міститься абстрактну інформацію.
Водночас, заперечення Прокурора щодо неможливості стягнення судових витрат саме з Офісу Генерального Прокурора на думку суду є хибними, з підстав того, що позов був поданий саме вказаною особою, Міністерство фактично не підтримувало поданий позов та в рішенні від 29.04.2024 судом вже було визначено Офіс Генерального Прокурора, як особу на яку покладаються судові витрати.
З огляду на вказане, керуючись приписами частини 4 статті 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що на Прокурора має бути покладено обов`язок відшкодування Товариству 217 523,03 грн витрат на адвокатські послуги.
Керуючись статтями 73-80, 86, 123-129, 236-244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 05.06.2024.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ