ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/430/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк»

до Комунального підприємства «Піщанське № 1» Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області

про стягнення 36 255,24 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства «Піщанське № 1» Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про стягнення заборгованості за надані за договором від 17.06.2023 № 1706/2 послуги в розмірі 36 255,24 грн:

35 500,00 гривень заборгованості за надані послуги,

499,17 гривень інфляційних втрат,

256,07 гривень 3 % річних за користування чужими коштами.

Судові витрати сплачений судовий збір позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором в частині повної оплати наданих послуг. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач також просить суд стягнути з відповідача 3 % річних за період прострочення з 01.01.2024 по 28.03.2024 (дата звернення до суду) в сумі 256,07 грн та інфляційних втрат за той же період в сумі 499,17 грн.

Ухвалою від 09.04.2024 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була вручена представнику відповідача 26.04.2024, про що свідчить розписка представника в поштовому повідомленні.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов або будь-які інші письмові заперечення по суті спору не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

17 червня 2023 року між Комунальним підприємством «Піщанське № 1» Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (Замовник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» (Виконавець) укладено договір № 1706/2.

Відповідно до п. 1.1. договору Виконавець зобов`язується надати послуги екскаватора, а Замовник прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 2.2. договору ціна наданих послуг становить за 1 (одну) годину 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. у тому числі ПДВ (20 %) 166,66 грн.

Загальна сума договору складається із усіх сум зазначених у актах наданих послуг (виконаних робіт), складених відповідно до цього договору (п. 2.3. договору).

Згідно з п. 4.1. договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2023 року.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками зазначених юридичних осіб.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» відповідно до дорожніх листів тракториста надало послуги екскаватора екскаватором JCB державний номер 35157 СА:

дорожній листок тракториста № 2523/1 від 03 липня 2023 року (вул. Громадська в с. Піщане Золотоніського району Черкаської області), час роботи 05 годин 00 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2580/1 від 08 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 04 годин 00 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2590/1 від 10 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 03 годин 00 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2687/1 від 15 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 04 годин 00 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2756/1 від 19 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 05 годин 00 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2782/1 від 20 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 06 годин 00 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2827/1 від 22 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 06 годин 30 хвилин;

дорожній листок тракториста № 2953/1 від 31 липня 2023 року ( АДРЕСА_1 ), час роботи 02 годин 00 хвилин.

Відповідно до дорожніх листів складений акт виконаних робіт від 31 липня 2023 року, згідно з яким СТОВ «Агрофірма «Маяк» надало послуги екскаватора КП «Піщанське № 1» в кількості 35,5 години на загальну суму 35 500 гривень 00 копійок у тому числі ПДВ 5916,67 грн.

Акт виконаних робіт підписаний сторонами без зауважень.

31 липня 2023 року позивач виставив рахунок № НОМЕР_1 на загальну суму 35 500,00 гривень.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав належним чином, але відповідач надані послуги не оплатив.

26 січня 2024 року товариство звернулося до відповідача з претензією № 2 від 25 січня 2024 року з вимогою виконати свої зобов`язання за договором, перерахувати на розрахунковий рахунок суму заборгованості в розмірі 35 500,00 грн.

Відповідач суму боргу не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково з таких підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України договором (ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення боргу за договором про надання послуг, у зв`язку з тим, що послуги не були повністю оплачені.

Судом встановлено, що позивач надав послуги екскаватора, що підтверджується дорожніми листками, актом виконаних робіт. Доказів наявності претензій щодо наданих послуг суду не подано.

Не містять матеріали справи й належних та допустимих доказів спростування правомірності правочину.

Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Спірні правовідносини сторін виникли з укладеного між ними договору, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 626-628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 ЦК України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

При цьому, як уже зазначалося, матеріали справи не містять належних доказів сплати відповідачем за отримані послуги.

За правилами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Оскільки п. 4.1. сторони обмежили строк дії укладеного ними договору 31.12.2023, то до цього часу відповідач має повністю виконати всі свої зобов`язання по оплаті прийнятих ним без зауважень послуг по договору.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати послуг за договором, суд дійшов висновку про наявність у відповідача основної суми заборгованості у розмірі 35 500,00 грн, а тому позовна вимога про стягнення вказаної суми боргу підлягає задоволенню.

Позивач просить також стягнути з відповідача 256,07 грн як 3 % річних та 499,17 грн інфляційних втрат за прострочення розрахунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, за розрахунком суду за допомогою юридичної інформаційно-правової системи «Прецедент» за період з 01.01.2024 і по дату складення позову 28.03.2024, сума інфляційних становить 427,67 грн, 3 % річних 253,16 грн.

Обґрунтований розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 427,67 грн та 253,16 грн як 3 % річних за період з 01.01.2024 по 28.03.2024.

В решті вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних у позові слід відмовити через неправильні розрахунки.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник через неправильні дії сторони відповідача, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3028,00 грн судового збору повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Піщанське № 1» Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (код 45103925, Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, вул. Шеремета Руслана, 104 кв. 8) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» (код 03793159, Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, вул. Шеремета Руслана, 98)

35 500,00 гривень заборгованості за надані послуги,

427,67 гривень інфляційних втрат,

253,16 гривень 3 % річних,

3028,00 гривень судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя О.В. Чевгуз