ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1729/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАХІД АГРОБІЗНЕС (вул. Будівельників, 1, м. Рівне, 33016) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРОС" (вул. Кам`яна (Суворова), 28, с. Орлівка, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, 68831) про стягнення 227191,45 грн.;

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРОС" 227 191,45 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки № 1073-КО-23 від 09.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.04.2024 відкрито провадження у справі. Справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України до електронного кабінету.

Згідно сформованих довідок про доставку електронного листа, ухвала суду була доставлена до електронного кабінету відповідча 25.03.2024.

При цьому, згідно з ч.ч.4 та 5 ст.6 ГПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)..

Частиною 7 статті 6 ГПК України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі..

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом до електронного кабінету, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

09 червня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС» (надалі Позивач), та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДУНАЙ АГРОС" (надалі Відповідач) було укладено Договір поставки №1073-КО-23.

Відповідно до п.1.1. Договору Позивач за цим Договором зобов`язується поставити та передати у Відповідно до п.1.1. Договору Відповідач за цим Договором зобов`язується поставити та передати у власність Покупця засоби захисту рослин та іншу продукцію (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач зазначає, що було передано у власність Відповідачу за договором №1073-КО-23 товар на загальну суму 193 383,31 грн., що підтверджується наступними документами: - Договором поставки №1073-КО-23 від 09.06.2023 року. - Специфікаціями №З -00005447 від 30.06.2023 р.; №З -00005671 від 05.07.2023 р.; №З -00005802 від 12.07.2023 р.. - Видатковими накладними №6711 від 03.07.2023 р.; №67353 від 06.07.2023 р.; №6840 від 12.07.2023 р.; №6894 від 13.07.2023 р.; №6898 від 14.07.2023 р.; №6938 від 18.07.2023 р.. - Товарно-транспортними накладними №3-6711 від 03.07.2023 р.; №3-67353 від 06.07.2023 р.; №3-6840 від 12.07.2023 р.; №3-6894 від 13.07.2023 р.; №3-6898 від 14.07.2023 р.; №3-6938 від 18.07.2023 р. - Рахунками на оплату: №5447 від 30.06.2023 року, №5671 від 05.07.2023 року, №5802 від 12.07.2023 року.

Відповідачем по договору поставки №1073-КО-23 від 09.06.2023 року було оплачено 63187,54 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №54 від 03.07.2023 та №СВ07715973 від 25.07.2023 року.

Позивач вказує, що Боржником не було оплачено основний борг без врахування штрафних санкцій та умов п.4.4 Договору, по Договору поставки №1073- КО-23 від 09.06.2023 року на загальну суму 130195,77 грн. з ПДВ..

Відповідно до п. 4.1. - 4.2. Договору ціна, загальна вартість товару та строки оплати вказуються в специфікаціях.

Крім цього, Позивач та Відповідач в п.4.4. Договору Сторони домовились визначити грошовий еквівалент зобов`язання щодо оплати товару в іноземній валюті (в доларах США). Грошовий еквівалент зобов`язання в доларах США визначається шляхом ділення загальної вартості товару згідно специфікацій в гривнях на курс продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) до української гривні на дату, що передує даті укладання (підписання) сторонами відповідної специфікації. Сума в гривнях, яку Покупець повинен сплатити Постачальнику як оплата вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості товару в доларах США на курс продажу долара США на МВРУ до української гривні, на дату, що передує даті фактичної оплати. При цьому курс продажу долара США на МВРУ визначається виходячи із середнього курсу продажу долара США, опублікованого на сайті: http://finance.ua/ua/currency/#interbank.

Станом на дату розрахунку позову Позивач здійснює перерахунок курсової різниці згідно умов п. 4.4. Договору, а саме:

- Заборгованість в розмірі 130195,77 грн., що в еквіваленті становить 3525,48 дол. США яка виникла на підставі СПЦ №3-00005802 від 12.07.2023р. та частково по СПЦ №№3-00005671 від 05.07.2023р. , курс в даних специфікацій становив 36,93 дол. США, курс на дату подачі позову 39,64 дол. США.

- Курсова різниця з врахуванням п.4 Договору становить 9 554,26 грн, відповідно сума заборгованості в гривні становить 139 750,03 грн.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо здійснення оплати за поставлений товар в розмірі 139750,03 грн. не виконало, грошові кошти за Товар не сплатило.

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за договором Позивачем було нараховано Відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 34412.98 грн., 25% річних у розмірі 25078,43 грн та штраф у розмірі 27 950,01 грн.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙ АГРОС" 227 191,45 грн. заборгованості, з яких борг з врахування п.4.4 Договору складає 139 750,03 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 34412.98 грн., 25% річних складають 25078,43 грн та штраф складає 27 950,01 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Як встановлено судом, 09 червня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС», та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДУНАЙ АГРОС" було укладено Договір поставки №1073-КО-23.

Позивачем було передано у власність Відповідачу за договором №1073-КО-23 товар на загальну суму 193 383,31 грн., що підтверджується наступними документами: - Договором поставки №1073-КО-23 від 09.06.2023 року. - Специфікаціями №З -00005447 від 30.06.2023 р.; №З -00005671 від 05.07.2023 р.; №З -00005802 від 12.07.2023 р.. - Видатковими накладними №6711 від 03.07.2023 р.; №67353 від 06.07.2023 р.; №6840 від 12.07.2023 р.; №6894 від 13.07.2023 р.; №6898 від 14.07.2023 р.; №6938 від 18.07.2023 р.. - Товарно-транспортними накладними №3-6711 від 03.07.2023 р.; №3-67353 від 06.07.2023 р.; №3-6840 від 12.07.2023 р.; №3-6894 від 13.07.2023 р.; №3-6898 від 14.07.2023 р.; №3-6938 від 18.07.2023 р. - Рахунками на оплату: №5447 від 30.06.2023 року, №5671 від 05.07.2023 року, №5802 від 12.07.2023 року.

Боржником не було оплачено основний борг без врахування штрафних санкцій та умов п.4.4 Договору, по Договору поставки №1073- КО-23 від 09.06.2023 року на загальну суму 130195,77 грн. з ПДВ..

Відповідно до п. 4.1. - 4.2. Договору ціна, загальна вартість товару та строки оплати вказуються в специфікаціях.

Крім цього, Позивач та Відповідач в п.4.4. Договору Сторони домовились визначити грошовий еквівалент зобов`язання щодо оплати товару в іноземній валюті (в доларах США). Грошовий еквівалент зобов`язання в доларах США визначається шляхом ділення загальної вартості товару згідно специфікацій в гривнях на курс продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) до української гривні на дату, що передує даті укладання (підписання) сторонами відповідної специфікації. Сума в гривнях, яку Покупець повинен сплатити Постачальнику як оплата вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості товару в доларах США на курс продажу долара США на МВРУ до української гривні, на дату, що передує даті фактичної оплати. При цьому курс продажу долара США на МВРУ визначається виходячи із середнього курсу продажу долара США, опублікованого на сайті: http://finance.ua/ua/currency/#interbank.

Станом на дату розрахунку позову Позивач здійснював перерахунок курсової різниці згідно умов п. 4.4. Договору, а саме:

- Заборгованість в розмірі 130195,77 грн., що в еквіваленті становить 3525,48 дол. США яка виникла на підставі СПЦ №3-00005802 від 12.07.2023р. та частково по СПЦ №№3-00005671 від 05.07.2023р. , курс в даних специфікацій становив 36,93 дол. США, курс на дату подачі позову 39,64 дол. США.

- Курсова різниця з врахуванням п.4 Договору становить 9 554,26 грн, відповідно сума заборгованості в гривні становить 139 750,03 грн.

Таким чином, судом встановлено наявність заборгованості відповідача за поставку товару у розмірі 139750,03 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пеню у розмірі 34412,98 грн., штраф у розмірі 27950,01грн. та 25% річних у розмірі 25078,43грн..

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.4.1. Договору визначено, що у випадку порушення термінів або умов оплати Товару Покупець зобов`язаний, на вимогу Постачальника, сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, а також проценти на суму прострочення згідно ст. 625 Цивільного кодексу України у розмірі 25% річних.

Згідно п.6.8 Договору за не виконання умов Договору передбачено штраф в розмірі 20% від суми загальної заборгованості

В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо оплати товару, відповідачу позивачем нарахована пеня у розмірі 34412,98 грн., штраф у розмірі 27950,01грн. та 25% річних у розмірі 25078,43грн.

Наданий позивачем розрахунок пені, штрафу та 25% річних, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом пеня у розмірі 34412,98 грн., штраф у розмірі 27950,01грн. та 25% річних у розмірі 25078,43грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмір 139750,03грн., пені у розмірі 34412,98 грн., штраф у розмірі 27950,01грн. та 25% річних у розмірі 25078,43грн.підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДУНАЙ АГРОС" (вул. Кам`яна (Суворова), 28, с. Орлівка, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, 68831, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАХІД АГРОБІЗНЕС» (вул.Будівельників, 1, м.Рівне, 33016, ) заборгованість за Договором поставки №1073-КО-23 від 09.06.2023 року, в розмірі 227 191,45 грн., яка складається з суми основного боргу з врахування п.4.4 Договору у розмірі 139 750,03 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 34412.98 грн., 25% річних у розмірі 25078,43 грн, штраф у розмірі 27 950,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3407,87 грн .

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10 червня 2024 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов