ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3286/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Чекодаєв І.В. /керівник/;

Від відповідача: Ланчковський Ю.В. на підставі ордеру;

Від третьої особи: не з`явилась;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Укрчем (вх. №2-766/24 від 06.05.2024) про розстрочення виконання рішення суду, подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Коприг ЛТД до товариства з обмеженою відповідальністю „Укрчем про стягнення 850 000,00 грн., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: фізичної особи-підприємця Катело Вікторії Вікторівни,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 по даній справі, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024, позов товариства з обмеженою відповідальністю „Коприг ЛТД (далі по тексту ТОВ „Коприг ЛТД) було задоволено шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Укрчем (далі по тексту ТОВ „Укрчем) заборгованості у розмірі 850 000,00 грн., судового збору у розмірі 12 750,00 грн.

06.05.2024 до суду від ТОВ „Укрчем надійшла заява про розстрочення виконання рішення по справі №916/3286/23 про стягнення заборгованості у розмірі 850 000,00 грн. на 12 місяців, тобто до 10.04.2025. В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на пошкодження його виробничих потужностей, які розташовані у порту в результаті атаки БПЛА, що, в свою чергу, стало причиною звільнення відповідачем більшої частини працівників та відправлення працівників у відпустки без збереження заробітної плати. Незначні кошти, які надходять на рахунки товариства в рахунок погашення кредиторської заборгованості минулих періодів контрагентів, дозволяють погашати борг незначними частинами протягом тривалого часу. Проте, арешт рахунків матиме негативний наслідок для обох підприємств: ТОВ «Укрчем» не зможе працювати і виплачувати заборгованість, а ТОВ «Коприг ЛТД» не отримає присуджених судовим рішенням грошових коштів.

Ухвалою від 09.05.2024 судом було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви відповідача до моменту повернення матеріалів справи №916/3286/23 до суду.

Ухвалою суду від 29.05.2024 заява відповідача про розстрочення виконання рішення суду була призначена до розгляду у засіданні суду на 05.06.2024 о 10:45 год.

29.05.2024 судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 12.01.2024.

30.05.2024 до суду від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача. ТОВ „Коприг ЛТД зазначає, що надані відповідачем документи зовсім не свідчать про наявність обставин, що можуть істотно ускладнити виконання рішення суду, а навпаки свідчать про небажання відповідача виконувати рішення суду. Так, додані до заяви накази про звільнення працівників, серед яких є наказ №37 від 24.07.2023 року «Про призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією РФ проти України», яким припиняються трудові договори із працівниками, свідчить про обізнаність відповідача з вказаними обставинами ще до відкриття провадження у справі. Доводи відповідача про можливі фінансові труднощі у зв`язку із реалізацією дій щодо примусового виконання рішення суду від 12.01.2024 року, зокрема, через арешт рахунків відповідача, не підтверджені фінансовою звітністю. При цьому, позивач наголошує, що з відкритих джерел можна встановити, що за 2023 рік ТОВ „Укрчем отримало 126,2 млн. гривень, з яких чистий прибуток 2,2 млн. гривень.

ТОВ „Коприг ЛТД також посилається на недобросовісність дій відповідача як під час розгляду даної справи, в тому числі, в суді апеляційної інстанції, так і під час розгляду справи №916/1927/24, в якій позивачем були заявлені вимоги про стягнення пені, 3% річних, інфляційного збільшення боргу, нарахованих на суму основного боргу (850 000,00 грн.).

Позивачем також наголошено про приховування відповідачем інформації про розмір грошових коштів на рахунках у банківських установах, зокрема, в АБ "Пiвденний", оскільки з рахунку, відкритому у цьому банку відповідачем 07.05.2024 року було частково. погашено заборгованість на суму 70834,00 грн за рішенням суду.

05.06.2024 до суду від відповідача на підтвердження виконання рішення суду відповідно до запропонованого графіку розстрочення надійшла копія платіжної інструкції N 8419 від 04.06.2024 на суму 70 834,00 грн. та копії виписок по рахунку. Крім того, від відповідача надійшов звіт про фінансові результати за 1-й квартал 2024 року та баланс підприємства на 31.03.2024.

Розглянувши заяву ТОВ „Укрчем про розстрочення виконання судового рішення, господарський суд дійшов наступних висновків.

Так, ч. 2 ст. 19, ст. 129-1 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон України Про виконавче провадження) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішенням суду від 12.01.2024 з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення заборгованість у розмірі 850 000,00 грн., судовий збору у розмірі 12 750,00 грн. Разом з тим, ТОВ „Укрчем просить розстрочити виконання рішення суду лише в частині основного боргу у розмірі 850 00,00 грн.

Під час вирішення даного спору судом було встановлено, що товар, який був поставлений позивачем відповідачу, прибув до розвантаження на територію порту у м. Рені.

До заяви про розстрочення виконання рішення суду від 12.01.2024 ТОВ „Укрчем на підтвердження факту пошкодження його виробничих потужностей в результаті атаки БПЛА, було надано суду численні фотознімки, з яких можна встановити пошкодження будівель та споруд; акти про пожежу, акти комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ, рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №160 від 29.09.2023, лист виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 13.02.2024 щодо технічного обстеження належного відповідачу майна, постанову слідчого про визнання ТОВ „Укрчем потерпілою особою. Надані відповідачем докази у своїй сукупності підтверджують обставину пошкодження належного відповідачу майна.

Крім того, надані відповідачем відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору, накази про звільнення працівників підтверджують факт звільнення ТОВ „Укрчем значної частини працівників з початку 2024 року.

З наданих ТОВ „Укрчем виписок по банківським рахункам підтверджується відсутність у відповідача коштів, достатніх для виконання рішення суду.

Відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за I квартал 2024 ТОВ „Укрчем отримало сукупний дохід у розмірі 171 000,00 грн.

У запереченнях на заяву відповідача позивачем було підтверджено факт погашення відповідачем 07.05.2024 боргу у розмірі 70834,00 грн. При цьому, з наданої відповідачем платіжної інструкції N 8419 від 04.06.2024 підтверджується погашення заборгованості у розмірі 70 834,00 грн.

Вирішуючи питання про можливість розстрочення рішення суду від 12.01.2024 в частині залишку несплаченої суми основного боргу у розмірі 708 332,00 грн. (850 000,00 грн. - 70834,00 грн. -70834,00 грн. = 708 332,00 грн.) судом враховано наступне.

В силу вимог ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Господарський суд зазначає, що відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, а, отже, рішення суду від 12.01.2024 може бути відстрочено судом лише до 12.01.2024.

Згідно з п. 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року N 9 розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Господарський суд зазначає, що введення в Україні воєнного стану згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та значне пошкодження виробничих потужностей мало безпосередній вплив на господарську діяльність відповідача, частина майна якого була знищена, сукупний дохід значного зменшився. При цьому, у 2024 році відповідачем було звільнено значну кількість працівників.

За переконанням суду розстрочення виконання судового рішення в частині залишку заборгованості у розмірі 708 332,00 грн. на строк до 10.01.2025 є справедливим за даних обставин справи. При цьому, суд зазначає, що недобросовісна поведінка відповідача у судовому процесі не може бути перешкодою для розстрочення виконання рішення суду, яке вже частково було виконано відповідачем

Слід зазначити, що відмова у розстроченні виконання судового рішення відповідачу, виконання якого для відповідача вочевидь є ускладненим, може призвести до зупинення діяльності відповідача, що в кінцевому результаті матиме негативні наслідки також і для позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи сплату відповідачем частини боргу, що свідчить про наявність у останнього наміру виконувати судове рішення, пошкодження виробничих потужностей ТОВ „Укрчем, що мало негативний вплив на можливість ведення господарської діяльності у повному обсязі, відсутність на рахунках відповідача коштів у розмірі достатньому для виконання судового рішення шляхом погашення всієї суми боргу одним платежем, господарський суд доходить висновку про наявність підстав, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а, отже, доводи відповідача про наявність обставин для розстрочення виконання рішення суду є обґрунтованими.

З огляду на вимоги ст. 331 ГПК України, враховуючи наявний у ТОВ „Укрчем залишок непогашеної заборгованості у розмірі 708 332,00 грн., можливість суду розстрочити виконання судового рішення на строк, що не перевищує одного року з дня ухвалення рішення суду від 12.01.2024, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 234, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Укрчем про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 по справі №916/3286/23 в частині залишку несплаченої суми основного боргу у розмірі 708 332,00 грн. задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2024 по справі №916/3286/23 в частині залишку несплаченої суми основного боргу у розмірі 708 332,00 грн. згідно наступного графіку:

до 10.06.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 10.07.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 12.08.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 10.09.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 10.10.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 11.11.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 10.12.2024 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

до 10.01.2025 - 88 541,50 грн. /вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 50 коп./;

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07.06.2024.

Суддя Желєзна Світлана Петрівна