ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року м.Дніпро Справа № 904/406/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року (суддя Красота О.І.) у справі №904/406/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ", м.Київ

до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам`янське, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року у справі № 904/406/24 повернуто АТ "ДніпроАЗОТ" зустрічну позовну заяву за №016/9/н від 04.03.2024 року і додані до неї документи.

Ухвала мотивована тим, що зустрічну позовну заяву підписано заступником Голови правління директором з персоналу Олегом Похилюком.

Докази щодо наявності у вказаної особи повноважень представляти інтереси АТ "ДніпроАЗОТ" в судах в порядку самопредставництва, відсутні.

З наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення зустрічного позову згідно п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою, АТ "ДніпроАЗОТ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року у справі № 904/406/24;

- направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову АТ "ДніпроАЗОТ" до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом;

- розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні за участі представника АТ "ДніпроАЗОТ".

Апелянт вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які незаконно позбавляють АТ "ДніпроАЗОТ" права на захист своїх порушених прав та інтересів у встановленому законом порядку.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає наступні доводи:

- оскільки зустрічний позов був поданий 04.03.2024 року, тобто з порушенням встановленого Кодексом строку, АТ "ДніпроАЗОТ", посилаючись на поважні причини пропуску строку, в зустрічному позові просило суд поновити строк для його подання;

- суд клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову не розглядав і повернув зустрічну позовну заяву на підставі п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України;

- суд належним чином не обґрунтував рішення в частині повноважень представника АТ "ДніпроАЗОТ" на підписання зустрічної позовної заяви, не врахував вийнятково складні обставини діяльності, в яких опинилось підприємство та не надав скаржнику можливості надати суду документи на підтвердження додатково повноважень представника.

Скаржник вважає, що позиція суду порушує право АТ "ДніпроАЗОТ" на судовий захист шляхом подання зустрічного позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Чередка А.Є., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2024 року витребувано з господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/406/24; відкладено розгляд питання щодо руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду.

Щодо розгляду справи без виклику сторін колегія суддів зазначає наступне:

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2024

року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року у справі №904/406/24 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про стягнення заборгованості за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 21/08/30-1 від 30.08.2021 року в розмірі 11 741 898,00 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 05.03.2024 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 05.03.2024 року відкладено підготовче засідання на 26.03.2024 року о 12:00 год.

04.03.2024 року Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ", в якій просило суд:

- поновити строк для подання зустрічного позову;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" надати Акціонерному товариству "ДніпроАЗОТ" належним чином оформлений рахунок на оплату електричної енергії, поставленої у вересні 2021 року, за умовами двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії № 21/08/30-1 від 30.08.2021 року.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду у даній справі про повернення зустрічної позовної заяви з підстав підписання її неуповноваженою особою.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки питання щодо повернення зустрічного позову з підстав пропуску строку на його подання судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вирішувалось, колегія суддів вважає доводи апелянта щодо того, що ним доведено поважність причин пропуску строку на звернення до суду з зустрічним позовом, що суд дане клопотання скаржника не вирішив, чим порушив право скаржника на вирішення його справи судом, безпідставними та такими, що не стосуються обставин законності оскаржуваної ухвали.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист його прав і свобод судом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожній особі надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 20 Господарського кодексу України на державу покладений обов`язок забезпечувати захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ч.4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6§ 1Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України ( надалі ГПК України) відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 4 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (або суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 9901/39/20, постанови Верховного Суду від 29.03.2023 року у справі № 913/720/20, від 04.11.2023 року у справі № 910/2010/19 (925/364/19).

Скаржник не заперечує, що зустрічна позовна заява підписана заступником Голови правління АТ "ДніпроАЗОТ" - директором з персоналу та загальних питань Олегом Похилюком.

Також він не спростовує доводи суду про те, що Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні відомості про наявність у Похилюка Олега повноважень представляти інтереси Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" в судах у порядку самопредставництва.

Згідно з підпунктами 9.3.1, 9.3.2, 9.3.4, 9.3.5, 9.3.6 пункту 9.3 Статуту Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" Правління є колегіальним виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво та управління його поточною діяльністю. Правління діє від імені Товариства та в його інтересах у межах, встановлених Статутом Товариства, Положенням "Про Правління" та законодавством України. Правління складається з семи членів (в тому числі Голова Правління), які обираються Наглядовою радою Товариства строком на три роки.

Роботою Правління керує Голова Правління, який обирається Наглядовою радою Товариства.

За рішенням Наглядової ради у Правлінні Товариства може вводитись посада Першого Заступника Голови Правління. У разі введення такої посади, Перший Заступник Голови Правління виконує обов`язки Голови Правління під час його відсутності на підприємстві.

У разі одночасної тимчасової відсутності на підприємстві Голови Правління та Першого Заступника Голови Правління, обов`язки Голови Правління виконує призначений відповідним наказом по Товариству і за погодженням із Наглядовою радою його заступник.

Якщо за рішенням Наглядової ради обрано особу, яка тимчасово здійснює повноваження Голови Правління, така особа користується всіма повноваженнями, що надані Голові Правління Товариства.

Голова Правління виконує функції, покладені на нього як на керівника Товариства згідно до законодавства України та укладеного з ним контракту.

Голова Правління у процесі виконання своїх функцій має право без довіреності діяти від імені Товариства, відповідно до рішень Правління, в тому числі представляти Товариство у взаємовідносинах з юридичними і фізичними особами, державними та іншими органами і організаціями, у суді, господарському і третейському суді, в інших судових установах.

Підпунктом 9.3.11 пункту 9.3 Статуту Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" передбачено, що для здійснення самопредставництва Товариства як юридичної особи будь-який член Правління Товариства або інший працівник Товариства на підставі наказу та довіреності, виданих Головою Правління або виконуючим обов`язки Голови Правління, може бути уповноважений брати участь у судовому процесі (у справі), представляти Товариство у місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), судах апеляційної інстанції, вищих спеціалізованих судах, Верховному Суді, третейському суді (арбітражі), міжнародному комерційному арбітражі з усіма правами, що надані стороні (позивачу, відповідачу), третій особі чи іншому учаснику судового процесу законодавством, що визначає порядок здійснення судочинства.

До зустрічного позову не надані докази того, що особа, яка підписала зустрічний позов, є членом Правління Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" або виконує обов`язки Голови Правління на підставі наказу та за погодженням з Наглядовою радою, або представляє інтереси Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" в суді у порядку самопредставництва.

Згідно з ч. 5 ст. 180 ГПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених Господарським процесуальним кодексом України підстав для повернення Акціонерному товариству "ДніпроАЗОТ" зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами.

Колегія суддів зауважує, що докази на підтвердження повноважень підписанта зустрічного позову апелянт мав надати до суду разом з зустрічною позовною заявою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції належним чином не обґрунтував рішення в частині повноважень представника АТ "ДніпроАЗОТ" на підписання зустрічної позовної заяви, не врахував вийнятково складні обставини діяльності, в яких опинилось підприємство та не надав скаржнику можливості надати суду документи на підтвердження додатково повноважень представника, є безпідставні, колегією суддів відхиляються як такі, що не спростовують правильність прийнятого рішення.

Колегія суддів зазначає, що апелянт не позбавлений можливості захистити своє порушене право шляхом звернення до суду з окремою позовною заявою.

З огляду на вищезазначене у суду першої інстанції були відсутні підстави для прийняття зустрічного позову. Інше апелянтом не доведено.

Отже, апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 року у справі № 904/406/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко