ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2024 р. Cправа №902/417/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Глоби А.С., за участю:

представника позивача: Станіславської І.В. (ордер серії АВ №1098068 від 09.01.2024)

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Яремчука Сергія Миколайовича, с.Парпурівці Вінницького району Вінницької області

до Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім", м.Вінниця

про стягнення 55761,85 грн заборгованості за договором транспортного експедирування

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулась Фізична особа-підприємець Яремчук Сергій Миколайович з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" 55761,85 грн заборгованості, що нарахована в зв`язку з порушенням відповідачем договору про надання транспортно-експедиційних послуг (організації автомобільних перевезень вантажів) №3-01.07/2020 від 01.07.2020 в частині оплати за надані послуги, а саме: 37000,00 грн - основного боргу, 17125,00 грн - пені та 1636,85 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Ухвалою суду від 30.04.2024 відкрито провадження у справі №902/417/24, судове засідання призначено на 30.05.2024.

28.05.2024 на адресу суду надійшла заява б/н від 24.05.2024 (вх. канц. суду №01-34/5565/24 від 28.05.2024), в якій позивач повідомив про допущену описку в позовній заяві, уточнив позовні вимоги та просив ухвалити рішення в справі №902/417/24, яким позов задовольнити в повному обсязі.

На визначену судом дату, 30.05.2024, з`явився представник позивача адвокат Станіславська І.В.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про його дату, час та місце був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 15.05.2024 (вх. канц. суду №665/24 від 17.05.2024).

Суд відзначає, що будь-яких заяв / клопотань на день розгляду справи від відповідача, зокрема щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Частиною першою ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в установлений судом строк відзив відповідачем не надано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до положень ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України.

В судовому засіданні, 30.05.2024, представник позивача адвокат Станіславська І.В. позовні вимоги підтримала в обсязі, суду повідомила, що докази понесених Фізичною особою-підприємцем Яремчуком С.М. судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення в цій справі, в зв`язку з чим заявник просила призначити судове засідання для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.07.2020 між Фізичною особою-підприємцем Яремчуком Сергієм Миколайовичем (далі також - Експедитор) та Приватним акціонерним товариством "Вінницяпобутхім" (далі також - Замовник) укладено Договір про надання транспортно-експедиційних послуг (організації автомобільних перевезень вантажів) №3-01.07/2020 (далі також - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник замовляє, а Експедитор надає транспортно-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів автомобільним транспортом по території України та за межами відповідно до узгоджених Сторонами заявок.

Положеннями п.2.4.15. Договору передбачено, що Експедитор зобов`язаний надати Замовнику за фактом виконання доручення, оригінал рахунку на оплату суми доручення, акт виконаних робіт (наданих послуг), податкову накладну, товарно-транспортну накладну з відміткою (відбиток печатки/офіційного штампу) вантажоодержувача про отримання вантажу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дат виконання доручення.

Згідно з п.4.1 Договору, загальна ціна цього Договору визначається сумою всіх виконаних Експедитором та Замовником заявок протягом всього строку дії Договору.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що вартість транспортно-експедиційного обслуговування узгоджується сторонами в заявках і вказується в рахунках Експедитора.

Розрахунки за Договором здійснюються відповідно до пред`явленого до оплати Експедитором рахунку (п.5.1. Договору).

Сторони в п.5.2. Договору дійшли згоди, що рахунки Експедитора підлягають оплаті протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання Замовником документів, визначених в п.2.4.15 Договору.

Розрахунок між сторонами здійснюється в національній грошовій валюті одиниці України у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Експедитора. У всіх платіжних документах посилання на номер та дату цього Договору є обов`язковим (п.5.3. Договору).

Згідно з п.6.4. Договору, у випадку прострочення оплати (не оплати) послуг Експедитора, Замовник сплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день такого прострочення.

Строк дії Договору встановлюється з дати підписання цього Договору до 31.12.2020. Якщо жодна із сторін протягом 30 (тридцяти) днів до дати припинення дії Договору у зв`язку із закінченням строку, на яких він був укладений, не виявить бажання припинити дію Договору, строк дії Договору вважається продовженим на наступний календарний рік (п. 9.1. Договору).

Відповідно до п. 9.4 Договору: закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного Договору.

На виконання умов Договору, у період з 21.12.2021 по 22.02.2022 Експедитор надав Замовнику транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується такими обопільно підписаними товарно-транспортними накладними:

1) №800119808, №800119794, №800119812 від 21.12.2021 (а.с. 64, 63, 62);

2) №800119950 від 11.01.2022 (а.с.61);

3) №800120396 від 15.02.2022 (а.с.60);

4) №800120409 від 15.02.2022 (а.с.59);

5) №800120408 від 15.02.2022 (а.с.57);

6) №800120423 від 22.02.2022 (а.с.58).

Також судом встановлено, що 21.11.2023 Фізична особа-підприємець ЯремчукС.М. надіслав на адресу Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" лист-вимогу №17.11/23-г від 17.11.2023 про проведення оплати за спожиті послуги згідно з Договором на загальну суму 37600,00 грн, до якого долучені:

1) акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЯС-003836 від 22.12.2021 та рахунок-фактуру №ЯС-003836 від 21.12.2021 на суму 5800 грн (а.с. 39, 40);

2) акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЯС-0000052 від 12.01.2022 та рахунок-фактуру №ЯС-0000052 від 11.01.2022 на суму 5000 грн (а.с. 41, 42);

3) акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЯС-0000355 від 16.02.2022 та рахунок-фактуру №ЯС-0000355 від 15.02.2022 на суму 8500 грн (а.с. 43, 44);

4) акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЯС-0000356 від 16.02.2022 та рахунок-фактуру №ЯС-0000356 від 15.02.2022 на суму 6500 грн (а.с. 45, 46);

5) акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЯС-0000464 від 23.02.2022 та рахунок-фактуру №ЯС-0000464 від 22.02.2022 на суму 6500 грн (а.с. 47, 48);

6) акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЯС-0000319 від 10.02.2022 та рахунок-фактуру №ЯС-0000319 від 09.02.2022 на суму 5300 грн (а.с. 49, 50).

Зазначена вимога отримана Приватним акціонерним товариством "Вінницяпобутхім" 27.11.2023, що підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №919 (а.с. 38).

20.12.2023 позивач відправив на адресу відповідача претензію №17.11/23-г від 18.12.2023 щодо оплати за надані послуги відповідно до Договору, якою вимагав погасити заборгованість у повному обсязі. Відповідно до інформації, зазначеної на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №071, означена претензія отримана повноважним представником відповідача 26.12.2023 (а.с. 31).

Судом також враховується, що заборгованість відповідача за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг (організації автомобільних перевезень вантажів) №3-01.07/2020 від 01.07.2020 на загальну суму 37600,00 грн визнана останнім в акті звірки взаємних розрахунків, що підписаний сторонами 11.08.2023 (а.с. 51-56).

Непроведення відповідачем розрахунків за надані послуги стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до таких висновків.

Спір між сторонами у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг (організації автомобільних перевезень вантажів) №3-01.07/2020 від 01.07.2020.

Договір, що укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

За змістом ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як передбачено ч.1 ст.929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ч.3 ст.929 ЦК України умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

За ст.316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо вчасної оплати транспортно-експедиційних послуг, наданих у період з 21.12.2021 по 22.02.2022 згідно з обопільно підписаними товарно-транспортними накладними: №800119808 від 21.12.2021, №800119794 від 21.12.2021, №800119812 від 21.12.2021; №800119950 від 11.01.2022; №800120408 від 15.02.2022; №800120409 від 15.02.2022; №800120423 від 22.02.2022, внаслідок чого за останнім рахується загальна заборгованість за Договором у розмірі 37600,00 грн.

Оскільки лист-вимога №17.11/23-г від 17.11.2023 з документами, які відповідно до пункту 5.2 Договору є підставою для оплати, отримані відповідачем 27.11.2023, а на момент ухвалення рішення матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості в розмірі 37600,00 грн - позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені, розрахованої в сумі 17125,00 грн за період з 18.12.2022 по 18.12.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 ГК України).

Згідно з частиною 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, у пункті 6.4. Договору сторони передбачили, що у випадку прострочення оплати (не оплати) послуг Експедитора, Замовник сплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день такого прострочення.

За прострочення виконання зобов`язання щодо оплати позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 18.12.2022 по 18.12.2023 в сумі 17125,00 грн.

Як зазначались вище: лист-вимогу №17.11/23-г від 17.11.2023 з доданими до неї рахунками на оплату відповідач отримав 27.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням №919. Водночас суд відзначає, що матеріали справи не містять інших доказів щодо отримання відповідачем документів, визначених в п.2.4.15 Договору, до 27.11.2023.

Оскільки відповідач не виконав визначений в пункті 5.2 Договору обов`язок та не здійснив розрахунок за спожиті послуги протягом 5-ти робочих днів з дати отримання листа-вимоги (до 04.12.2023 включно), датою початку прострочення зобов`язання слід вважати 05.12.2023.

Здійснивши власний перерахунок пені, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 453,26 грн, розрахованої за період з 05.12.2023 до 18.12.2023, в зв`язку з чим відмовляє в позові в частині стягнення 16671,74 грн пені.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення 1636,85 грн суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, за період з 18.12.2022 по 18.12.2023, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності нарахування позивачем суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, суд враховує висновки щодо застосування ст.625 ЦК України, викладені у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 та від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, згідно з якими при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Оскільки, як встановлено вище: датою початку прострочення зобов`язання - є 05.12.2023, позивачем неправомірно нараховано суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, з 18 грудня 2022 року по 18 грудня 2023 року.

Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1636,85 грн не підлягає задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

Враховуючи, що за подання позовної заяви у справі №902/417/24 судовий збір сплачений в мінімальному розмірі, за правилами ст.129 ГПК України він підлягає покладенню на відповідача в повному обсязі.

В судовому засіданні, 30.05.2024, адвокат Станіславська І.В. повідомила, що докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення в цій справі, в зв`язку з чим заявник просила призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл таких витрат.

Так, відповідно до ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Таким чином, суд вважає за доцільне призначити окреме судове засідання для вирішення питання стосовно розподілу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/417/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" (21001, Вінницька обл., Вінницький р-н, м.Вінниця, вул.Академіка Янгеля, буд.4, ідентифікаційний код: 30684913) на користь Фізичної особи-підприємця Яремчука Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 37600,00 грн - основного боргу; 453,26 грн - пені та 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 16671,74 грн пені та 1636,85 грн інфляційних втрат - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про понесені позивачем судові витрати у справі №902/417/24 на 09.07.2024 на 11 год. 30 хв. у приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул.Пирогова, 29, м.Вінниця, 21018, 3-й поверх, зала судових засідань №2), про що повідомити сторони.

6. Повний текст судового рішення відправити сторонам.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

Повне рішення складено 07 червня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - представнику Фізичної особи-підприємця Яремчука С.М. адвокату Станіславській І.В. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

4 - Приватному акціонерному товариству "Вінницяпобутхім" (вул.А.Янгеля, буд.4, м.Вінниця, Вінницька обл., 21001) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення