ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

03 червня 2024 року м. Харків Справа № 913/849/14(913/66/24)
Провадження №5/913/66/24
про стягнення 2 573 328 грн 14 коп.
у межах справи №913/849/14 про банкрутство Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
Суддя Вінніков С.В.
Секретар судового засідання-помічник судді Чуєва М.С.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Дочірнє підприємство «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Луганський облавтодор») через систему «Електронний суд» 29.02.2024 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом, який зареєстрований відділом документального забезпечення роботи суду 01.03.2024, до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Харківський облавтодор») про стягнення заборгованості за договором субпідряду від 16.12.2021 №ЛОАД 21/22 у сумі 2 146 353 грн 54 коп., 3% річних за період з 27.09.2022 по 29.02.2024 у сумі 117 313 грн 72 коп., інфляційних втрат за період з жовтня 2022 року по січень 2024 року в сумі 309 660 грн 88 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між сторонами 16.12.2021 укладений договір субпідряду №ЛОАД 21/22, на виконання умов якого ДП «Луганський облавтодор» виконувались роботи з обслуговування наземних видів транспорту, які відповідачем оплачені частково в сумі 2 450 000 грн 00 коп. Заборгованість складає 2 185 492 грн 34 коп.
У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем виконаних робіт позивачем відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України нараховані 3% річних за період з 27.09.2022 по 29.02.2024 у сумі 117 313 грн 72 коп., інфляційні втрати за період з жовтня 2022 року по січень 2024 року в сумі 309 660 грн 88 коп.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Господарського суду Луганської області від 14.05.2024 (повне рішення складено 23.05.2024) позов Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 2 573 328 грн 14 коп. задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 2 146 353 грн 54 коп., 3% річних у сумі 117 313 грн 72 коп., інфляційні втрати в сумі 309 660 грн 88 коп., судовий збір у сумі 30 879 грн 94 коп.; у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відстрочку виконання рішення у справі №913/849/14(913/66/24) до 31.12.2024 відмовлено.

У позовній заяві від 29.02.2024 позивач навів орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн 00 коп.

На момент ухвалення рішення позивачем доказів понесення витрат ДП «Луганський облавтодор» на професійну правничу допомогу адвоката подано не було.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, питання щодо витрат ДП «Луганський облавтодор» на професійну правничу допомогу в указаному рішенні судом не розв`язувалось.

24.05.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява від 24.05.2024, яка зареєстрована відділом документального забезпечення роботи суду 27.05.2024, про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №913/849/14(913/66/24) щодо розподілу судових витрат та стягнути на користь ДП «Луганський облавтодор» з ДП «Харківський облавтодор» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн 00 коп. та надав відповідні докази їх понесення: копію додаткової угоди від 01.03.2024 до договору від 13.12.2023 №1/3 про надання правової допомоги; копію акту приймання-передачі наданих послуг за договором від 23.05.2024; копію детального опису наданих послуг професійної правової допомоги Адвокатським об`єднанням «АО».

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.05.2024 заява передана на розгляд судді Віннікову С.В.

Ухвалою від 28.05.2024 призначено судове засідання для вирішення питання щодо розподілу витрат ДП «Луганський облавтодор» на професійну правничу допомогу адвоката на 03.06.2024.

У судове засідання 03.06.2024 представники сторін не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується довідками про доставку електронного примірника ухвали від 28.05.2024 до зареєстрованих електронних кабінетів сторін від 28.05.2024.

Розв`язуючи питання щодо витрат ДП «Луганський облавтодор» на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як уже вказувалось судом, у позовній заяві від 29.02.2024 позивач навів орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн 00 коп. та надав договір від 13.12.2023 №1/3 про надання правової допомоги.

24.05.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява від 24.05.2024, яка зареєстрована відділом документального забезпечення роботи суду 27.05.2024, про ухвалення додаткового рішення, до якої позивачем додані докази понесення витрат на надання професійної правничої допомоги: копія додаткової угоди від 01.03.2024 до договору від 13.12.2023 №1/3 про надання правової допомоги; копія акту приймання-передачі наданих послуг за договором від 23.05.2024; копія детального опису наданих послуг професійної правової допомоги Адвокатським об`єднанням «АО».

Згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд наголошує, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

Суд бере до уваги, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 30.09.2020 у справі №379/1418/18, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 цього Кодексу).

Як свідчать матеріали справи, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, ДП «Луганський облавтодор» як клієнтом 13.12.2023 укладений з Адвокатським об`єднанням «АО» (далі адвокатське об`єднання) договір №1/3 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу, здійснити представництво або надати інші види правової допомоги клієнту за дорученням, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. З метою виконання взятих на себе відповідно до цього договору зобов`язань адвокатське об`єднання надає клієнту (та/або його працівникам за погодженням з клієнтом) правничу (правову) допомогу у цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних провадженнях у статусі позивача, відповідача, третьої особи, свідка або у будь-якому іншому статусі (п.1.1 договору).

Правовою (правничою) допомогою в межах цього договору є, зокрема: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань (п.1.2.1 договору); складання та подання в інтересах клієнта позовних заяв, заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.1.2.2 договору); представництво інтересів клієнта у судах усіх рівнів та юрисдикцій, перед слідчим суддею на стадії досудового розслідування, щодо звернення з цивільним позовом, та з інших питань без обмежень (п.1.2.3 договору); надання інших видів правничої (правової) допомоги, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням цього договору (п.1.2.7 договору).

Відповідно до п.3.1 договору розмір, умови та порядок розрахунків встановлюється сторонами у додатковій угоді до вказаного договору (п.3.1 договору).

Згідно з п.5.1 договору даний договір набирає чинності з дня (дати) підписання цього договору повноважними сторонами та діє до 31.12.2025. У разі відсутності заперечень та пропозицій будь-якої сторони про розірвання договору поданих протягом місяця до закінчення дії договору, дія останнього автоматично продовжується на наступний календарний рік (роки).

02.02.2024 між сторонами підписано додаткову угоду, відповідно до п.1 якої предметом вказаної додаткової угоди є розмір, умови та порядок сплати винагороди адвокатському об`єднанню під час представництва інтересів клієнта щодо стягнення грошових коштів (заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних) з ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» через невиконання зобов`язань останнім договору субпідряду №ЛОАД 21/22 ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ 42.1-5:2013. ДК 021:20-9 Послуги з обслуговування наземних видів транспорту. Поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них у Луганській області на 2022 та 2023 роки, в частині виконаних та оплачених замовником робіт.

У п.2 додаткової угоди сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання правової допомоги вказаної в п.1 вказаної додаткової угоди в розмірі 20 000 грн 00 коп. Це включає: аналіз правовідносин, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання та подання позовної заяви, участь в судових засіданнях та інші дії в суді першої інстанції для досягнення для клієнта позитивного результату. Сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) здійснюється до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції шляхом перерахування на поточний рахунок адвокатського об`єднання.

01.03.2024 між сторонами підписано додаткову угоду, якою п.2 додаткової угоди від 02.02.2024 викладено в наступній редакції: Сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання правової допомоги вказаної в п.1 вказаної додаткової угоди в розмірі 15 000 грн 00 коп. Це включає: аналіз правовідносин, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання та подання позовної заяви, участь в судових засіданнях та інші дії в суді першої інстанції для досягнення для клієнта позитивного результату. Сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) здійснюється після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції шляхом перерахування на поточний рахунок адвокатського об`єднання протягом 20 робочих днів.

23.05.2024 між сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг.

Адвокатським об`єднанням складений детальний опис наданих послуг.

За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зазначає, що відповідно до умов договору від 13.12.2023 №1/3 про надання правової допомоги з додатковими угодами до нього, акту приймання-передачі наданих послуг від 23.05.2024 у ДП «Луганський облавтодор» виник обов`язок сплатити адвокатському об`єднанню витрати на надану професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000 грн 00 коп.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування сплачених судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v.Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд бере до уваги, що предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача заборгованості за договором субпідряду від 16.12.2021 №ЛОАД 21/22 у сумі 2 146 353 грн 54 коп., 3% річних за період з 27.09.2022 по 29.02.2024 у сумі 117 313 грн 72 коп., інфляційних втрат за період з жовтня 2022 року по січень 2024 року в сумі 309 660 грн 88 коп., усього 2 573 328 грн 14 коп.

За змістом абз.2 ч.3 ст.12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою від 05.03.2024 визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Урахувавши предмет і підстави заявленого позову, характер спірних правовідносин учасників справи, ретроспективно оцінивши перебіг судового процесу, суд приходить до висновку, що дана справа належить до складних, у тому сенсі, що її вирішення потребувало значних зусиль і затрат процесуальних ресурсів як з боку суду, так із боку ДП «Луганський облавтодор», як позивача.

На переконання суду, розмір витрат ДП «Луганський облавтодор» на оплату вартості послуг адвоката за надану професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн 00 коп. є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни заявленого позову в розмірі 2 573 328 грн 14 коп. та відповідає критерію розумності.

Підсумовуючи вищенаведене, за оцінкою суду визначений сторонами у договорі про надання правової допомоги з додатковими угодами до нього та підтверджений сторонами у акті від 23.05.2024 розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвокатського об`єднання у справі №913/849/14(913/66/24) у сумі 15 000 грн 00 коп., з огляду на вжиті ним заходи для захисту прав та інтересів позивача (зокрема з підготовки та подання до суду позовної заяви, подання відповіді на відзив, участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції) відповідає складності даної справи та виконаній адвокатом роботі; часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенню справи для позивача.

Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для зменшення розміру понесених позивачем у справі витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

За таких обставин суд дійшов висновку, що понесені ДП «Луганський облавтодор» витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 15 000 грн 00 коп. підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Отже, стягненню з ДП «Харківський облавтодор» на користь ДП «Луганський облавтодор» підлягають понесені позивачем витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 15 000 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 232, 233, 236 238, 244 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», вул. Ахсарова, буд. 2, м. Харків, 61202, ідентифікаційний код 31941174, на користь Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», вул. Гагаріна, буд. 70, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 31995774, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

2. Учасники справи:

Позивач: Дочірнє підприємство «Луганський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», вул. Гагаріна, буд. 70, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 31995774.

Відповідач: Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», вул. Ахсарова, буд. 2, м. Харків, 61202, ідентифікаційний код 31941174.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 03.06.2024.

Суддя Сергій ВІННІКОВ