ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

07 червня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1961/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

без виклику представників сторін,

розглянувши заяву Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша харківська асоціація ОСББ" (вхідний № 14850/24, дата надходження 06.06.2024) про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша харківська асоціація ОСББ", м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків
про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша харківська асоціація ОСББ" звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" в якому просить визнати дії Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» щодо припинення постачання електроенергії до багатоквартирного житлового будинку за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд.4 протиправними. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 07.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1961/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19 червня 2024 року об 11:00 год.

06.06.2024 від позивача надійшла заява в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) та Акціонерному товариству «Харківобленерго» (61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 149; ) в особі будь-яких їх органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/ або бездіяльність, які можуть мати наслідком припинення, обмеження чи не відновлення постачання та розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в багатоквартирному житловому будинку за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4 на період розгляду даної справи.

Дана заява обґрунтована протиправністю дій ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» та вказує, що не зважаючи на законодавчі заборони відключення від електропостачання населення навіть у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі таких послуг на період воєнного стану (приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206) та пряму дію пункту 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії (постанова НКРЕКП від 14.03.2018 № 312) ПрАТ «Харківенергозбут» 05.06.2024 року було відключено від постачання електричної енергії багатоквартирний житловий будинок за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4. За твердженнями заявника, дії ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго`направлені на відключення від електропостачання багатоквартирного житлового будинку за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4, що підтверджується актами АОСББ «Перша Харківська Асоціація ОСББ» та відсутністю повідомлень про таке відключення не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення.

Розглянувши заяву Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша харківська асоціація ОСББ" (вхідний № 14850/24, дата надходження 06.06.2024) про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Статтею 139 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову. Суд встановивши, що заява про забезпечення позову, подана позивачем, відповідає вимогам встановлених статті 139 ГПК України, приймає таку заяву до провадження.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2, 4, 10 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову немайнового характеру, є застосування та дослідження така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову та/або перешкоди у ефективному захисті або поновлені порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є оспорювання дії ПрАТ «Харківенергозбут» щодо припинення постачання електроенергії до багатоквартирного житлового будинку за адресом місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4

Позивач просить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони позивачу - Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» та іншій особі - Акціонерному товариству «Харківобленерго» вчиняти певні дії

В обґрунтування необхідності вжиття запропонованих заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що не вжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів як позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Заявник посилається на те, що 05.06.2024 року ПрАТ «Харківенергозбут» без повідомлень про таке відключення не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, було припинено постачання електричної енергії до багатоквартирного житлового будинку за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4.

Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» зазначає, що такі дії суперечать пункту 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постанова НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, оскільки на даний час, в рамках справи № 922/468/22, у господарському суді розглядається спір, що стосується укладення договорів на постачання та розподіл електричної енергії побутовими споживачами та тарифів за відповідну електричну енергію між членами Асоціація об?єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» з однієї сторони та з АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» з іншої.

Про відкриття справи № 922/468/22 Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» через своїх членів повідомила АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» спільною заявою свої членів від 05.12.2023 року.

Позивач, зазначає, що припинення, обмеження чи не відновлення постачання та розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в багатоквартирному житловому будинку за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4 на період розгляду даної справи ставить під загрозу реалізацію прав та інтересів побутових споживачів мешканців багатоквартирних житлових будинків.

Зокрема, припинення, обмеження чи не відновлення постачання та розподілу електричної енергії призведе до зупинки ліфтів будинків, зупинки насосного обладнання, відключення системи водопостачання всередині будинку до усіх співвласників. Припинення подачі електричної енергії позбавить співвласників можливості безпечно пересуватися по прибудинковій території, оскільки буде відключено освітлення, припинення також призведе до неможливості обслуговування сантехнічного обладнання у підвальних приміщеннях та на технічних поверхах. Також у разі відключення електричної енергії не будуть працювати датчики підтоплення у підвалах та сигналізація в електрощитових, що може призвести до аварійного затоплення підвалів.

Заходи для забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина перша статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи викладені у частині 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, за якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи містять письмові докази на підтвердження заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, а саме копію договору про постачання електричної енергії №012522 від 27.06.2013 року між АК «Харківобленерго» та ФОП Мігуновим Володимиром Івановичем; копія довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 306789197 від 08.08.2022; копія заява від 05.12.2023 року щодо негайного припинення протиправних дій стосовно житлових будинків по вулиці Дерев`янка, 16-А, по вулиці Великій Кільцевій, 4, по вулиці Дмитрівській, 19, по провулку Титаренківському, 10-А, по вулиці Буковій, буд 1-А, по вул. Библика, буд. 4, по проспекту Тракторобудівників, 2 та по вулиці Дизельній, 14 у місті Харкові; копія ухвали Господарського суду Харківської області від 30 березня 2023 року у справі №922/468/22 про відкриття провадження за позовною заявою третіх осіб; копія ухвали Господарського суду Харківської області від 14 грудня 2023 року у справі №922/5196/23 про відкриття провадження за позовною заявою третьої особи; копія акту обстеження стану зовнішніх і внутрішньо-будинкових електромереж від 05.06.2024 року; копія акту обстеження стану зовнішніх і внутрішньо-будинкових електромереж від 06.06.2024 року.

Відповідно до статті 136 та частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, виникають підстави у вжитті заходів щодо забезпечення позову, враховуючи, що позивачем зазначено, що на даний час господарським судом розглядається спір, що стосується укладення договорів на постачання та розподіл електричної енергії обов`язковість яких передбачена Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, між членами Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» з однієї сторони та з АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» з іншої.

Відповідно до пункту 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Про відкриття справи № 922/468/22 Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» через своїх членів повідомила АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» спільною заявою свої членів від 05.12.2023 року. До спільної заяви від 05.12.2023 було додано відповідне рішення господарського суду Харківської області від 23.10.2022 року у справі №922/468/22, яким безпосередньо підтверджується факт наявності спору, що є підставою для застосування пункту 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Крім того, як вказує заявник, про факт існування спору стосовно застосування відповідного тарифу, що є предметом розгляду справи № 922/468/22 АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» відомо, адже вони є учасниками цієї справи, та подавали зокрема апеляційні скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 23 жовтня 2023 року, розгляд яких на даний час триває.

Разом з тим, припинення чи обмеження електропостачання та/або розподіл електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в багатоквартирному житловому будинку ставить під загрозу реалізацію прав та інтересів побутових споживачі мешканців багатоквартирних житлових будинків. Зокрема, припинення або обмеження подачі електроенергії або її розподілу призведе до зупинки ліфтів будинків, зупинки насосного обладнання, відключення системи водопостачання всередині будинку до усіх співвласників. Припинення подачі електричної енергії позбавить співвласників можливості безпечно пересуватися по прибудинковій території, оскільки буде відключено освітлення, припинення також призведе до неможливості обслуговування сантехнічного обладнання у підвальних приміщеннях та на технічних поверхах. Також у разі відключення електричної енергії не будуть працювати датчики підтоплення у підвалах та сигналізація в електрощитових, що може призвести до аварійного затоплення підвалів.

Згідно з постановою Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №922/1930/21, оскільки у позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19, від 30.11.2020 у справі №910/217/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі №916/2761/20).

Суд за умов зазначених вище вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із позовними вимогами, з якими звернувся позивач. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим відновлення становища сторін, що існує на теперішній час в разі прийняття рішення на користь позивача, оскільки електрична енергія є товаром, який споживається Позивачем в момент його отримання.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Отже, вирішення питання вжиття заходів забезпечення позову також охоплюється конвенційною концепцією ефективного захисту права, адже його вирішення покликане перешкодити створенню ситуації, коли настануть незворотні наслідки порушення, що унеможливлять ефективний захист права.

Суд, дослідивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов висновку про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони позивачу - Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» та іншій особі - Акціонерному товариству «Харківобленерго» вчиняти певні дії.

Щодо зустрічного забезпечення суд зазначає таке.

Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, висловлена у справі №911/1695/18 від 19 лютого 2019 року).

Також, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25 лютого 2019 року у справі №924/789/18, якою відхилено аргументи про розгляд судом заяви позивача про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, суперечить вимогам ч. 7 ст. 140 ГПК України, з огляду на те, що ч. 1 ст. 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням наведених норм законодавства та не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень.

Суд, враховуючи положення ст. 141 ГПК України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків у відповідача.

Відповідно до ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 254,255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вхідний № 14850/24, дата надходження 06.06.2024) Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Перша Харківська Асоціація ОСББ» про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) та Акціонерному товариству «Харківобленерго» (61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 149; ) в особі будь-яких їх органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, які можуть мати наслідком припинення, обмеження чи не відновлення постачання та/або розподілу електричної енергії для потреб квартир та/або нежитлових приміщень в багатоквартирному житловому будинку за адресою місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4.

Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 07.06.2024 року і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 07.06.2027.

Стягувачем за даною ухвалою є: АСОЦІАЦІЯ ОБ`ЄДНАНЬ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "ПЕРША ХАРКІВСЬКА АСОЦІАЦІЯ ОСББ" (61105, місто Харків, ВУЛИЦЯ КИРГИЗЬКА, будинок 15, ).

Боржниками за даною ухвалою є:

1) Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, )

2) Акціонерне товариство «Харківобленерго» (61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 149; ).

Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу та АТ «Харківобленерго» (61037, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 149)

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст.ст. 254-255 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу підписано 07.06.2024.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.