ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1242/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Бондарчук А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Мезенцев О.О. - ордер АМ № 1068040 від 25.10.23 (до оголошеної 23.05.2024 перерви );

від відповідача: Мацієвська М.В. - довіреність від 31.01.2023 №132 (до оголошеної 23.05.2024 перерви),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Міжнародний аеропорт Житомир імені С.П.Корольова" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд"

до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області

про внесення змін до договору оренди землі

Дочірнє підприємство "Міжнародний аеропорт Житомир імені С.П.Корольова" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" звернулося до суду з позовом, згідно якого просить суд:

- визнати право Дочірнього підприємства "Міжнародний аеропорт Житомир ім.С.П.Корольова" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" щодо користування з 12.09.2017 року на умовах оренди земельною ділянкою (інше речове право на майно, в т.ч. землю) зменшеної площі (12.4278 га), аніж передбачено договором оренди земельної ділянки від 08.04.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.04.2015 р. за №9408073 (57,7098 га).

- зобов`язати Глибочицьку сільську раду внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.04.2015 р. за №9408073 шляхом визнання укладеною додаткової угоди, визначеного позивачем у позовній заяві, змісту.

Ухвалою від 18.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 16.10.2023.

09.10.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 16.10.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі, відклав підготовче засідання на 16.11.2023.

30.10.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

16.11.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 16.11.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 18.12.2023, витребував в порядку ст.81 ГПК України документи у Житомирської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

14.12.2023 на адресу суду, на виконання вимог ухвали від 16.11.2023, надійшли разом із супровідним листом витребувані документи від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

18.12.2023 до суду від Житомирської міської ради надійшло клопотання, в якому йдеться про надання суду витребуваних документів на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою від 18.12.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті, призначив судове засідання на 17.01.2024.

Судове засідання, яке було призначено на 17.01.2024 об 11:00, не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для його проведення, у Житомирській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою від 17.01.2023 суд призначив судове засідання на 16.02.2024.

02.02.2024 на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення ухвали суду позивачу.

12.02.2024 до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи в якості доказу ухвали Господарського суду Житомирської області по справі №906/1104/23 від 01.02.2024 про затвердження мирової угоди.

12.02.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів у розпорядника кадастрового реєстру - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а саме кадастрового плану земельних ділянок площею 45,2271 га, кадастровий номер :01:000:1750 та площею 12,4827 га, кадастровий номер :01:000:1749 за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9, на яких розміщений майновий комплекс аеропорту, з експлікацією угідь, описом меж та розташуванням будівель (споруд).

В судовому засіданні 16.02.2024 представник відповідача, в порядку ст. 207 ГПК України, заявила клопотання про витребування доказів та повернення до стадії підготовчого провадження, щодо задоволення якого не заперечив представник позивача.

Ухвалою від 16.02.2024 суд перейшов зі стадії судового розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження у справі №906/1242/23, витребував у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області документи, призначив підготовче засідання на 18.03.2024.

05.03.2024 від Держгеокадастру у Житомирській області надійшли на адресу суду витребувані ухвалою від 16.02.2024 документи.

18.03.2024 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи без участі представника Глибочицької сільської ради.

18.03.2024 від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою від 18.03.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1242/23 до судового розгляду по суті, призначив судове засідання на 17.04.2024.

У судовому засіданні 17.04.2024 на стадії з`ясування обставин та дослідження доказів суд оголосив перерву до 16.05.2024.

16.05.2024 від представника позивача надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.05.2024, на стадії з`ясування обставин та дослідження доказів. суд оголосив перерву до 23.05.2024.

В судовому засіданні 23.05.2024 представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням відповіді на відзив (а.с. 73-96).

Представник відповідача позовні вимоги заперечила, з викладених у відзиві на позовну заяву мотивів (а.с. 39-66).

В судовому засіданні 23.05.2023, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Житомирській області з 11:03 до 13:43, суд оголосив перерву до 15 год. 00 хв. 23.05.2023.

Після перерви представники сторін в судове засідання не прибули.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач відмовляється укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:1282) від 08.04.2015 на запропонованих позивачем умовах щодо користування позивачем з 12.09.2017 року на умовах оренди земельною ділянкою зменшеної площі (12,4278 га), аніж передбачено цим договором (57,7098 га), у зв`язку з фактичним відчуженням нерухомого майна, належного позивачу та яке знаходилося на частині орендованої земельної ділянки площею 45,2271 га, а саме: передачею позивачем в якості благодійної допомоги на підставі рішення Житомирської міської ради від 29.08.2017 №703 за актом приймання-передачі від 12.09.2017 Житомирській міській раді до комунальної власності штучного покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки, що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9.

Позивач стверджує, що незважаючи на факт передачі нерухомого майна, змушений був сплачувати орендну плату за земельну ділянку в повному об`ємі, включаючи частину земельної ділянки, на якій був розташований об`єкт нерухомого майна, належний Житомирській міській раді, оскільки лише 08.09.2020 Житомирська міська рада зареєструвала за собою право власності на штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки, а також, відповідно, - право господарського відання на вказані об`єкти за Комунальним підприємством "Центр інвестицій" Житомирської міської ради, на підставі рішення Житомирської міської ради від 29.08.2017 №703 та акту приймання-передачі від 12.09.2017, і лише 06.08.2021 Житомирська міська рада здійснила реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1750 площею 45,2271 га, на якій розміщене це нерухоме майно.

Як вказує позивач, до 27.05.2021 орендодавцем зазначеної земельної ділянки площею 57,7098 га була Житомирська обласна державна адміністрація, яка лише у 2021 році погодила ініційований позивачем поділ земельної ділянки у зв`язку з відчуженням 12.09.2017 об`єкту нерухомого майна - штучного покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки загальною площею 45,2271 га.

02.09.2021 Глибочицька сільська рада зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:17498 площею 12,4827 га.

Позивач вважаючи, що у зв`язку з відчуженням об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, з 12.09.2017 у нього припинилося право користування (оренди) земельною ділянкою площею 45,2271 га, на якій розташований цей об`єкт, та відповідно був відсутній обов`язок по сплаті орендної плати за вказану земельну ділянку, звертався 31.05.2023 до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду та врегулювати відносини оренди з 12.09.2017.

У відповідь на вказане звернення позивач отримав від відповідача рішення №12 від 14.07.2023, у якому як вважає позивач, відповідачем проігноровано всі пропозиції, викладені у листі позивача.

Позивач вказане рішення вважає фактичною відмовою відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015 на запропонованих позивачем умовах, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.21-46) зазначає, що рішення про прийняття у власність нерухомого майна, належного позивачу, яке знаходилось на орендованій земельній ділянці, що стало підставою для подальшого поділу земельної ділянки загальною площею 57,7098 га на дві земельні ділянки, було прийнято Житомирською міською радою 02.09.2020, а не в 2017 році, як стверджує позивач, тому відповідач заперечує щодо укладення додаткової угоди до договору оренди із зазначенням в угоді дати відчуження нерухомого майна - 12.09.2017, вважаючи це свідомим бажанням позивача зменшити податкові зобов`язання зі сплати орендованої плати, враховуючи, що позивачем станом на дату подання позову вже було реалізовано надане законодавством право та подано до територіального органу Державної податкової служби України уточнюючі декларації із суттєво зменшеною сумою орендних платежів.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву (а.с.73-78) вказує, що штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки, що знаходиться за адресою: м.Житомир. вул.Авіаторів, 9, належало йому на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.08.2014 та згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2014 є окремим самостійним об`єктом нерухомого майна (споруда, штучне покриття ВПП та РД) у складі об`єкта нерухомого майна (реєстр.№01), а саме: будівлі аеропорту та інженерних споруд (літера П). Вказане підтверджується і даними технічного паспорту на комплекс будівель по вул.Авіаторів, 9 в м.Житомирі від 19.08.2014. Факт передачі Житомирській міській раді саме цього об`єкта нерухомого майна підтверджується наявністю відповідного клопотання позивача, винесеного Житомирською міською радою рішення від 29.08.2017 №703 "Про прийняття благодійної пожертви від ДП "Аеропорт Житомир" ТОВ "Акорд" та актом приймання-передавання від 12.09.2017. Договір пожертви на вказаний об`єкт нерухомого майна так і не був укладений між позивачем і його набувачем - Житомирською міською радою, внаслідок тривалого ухиляння останньої від його оформлення та відповідної державної реєстрації. Лише 08.09.2020 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) Житомирська міська рада зареєструвала за собою право власності на штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки, що знаходиться за адресою: м.Житомир. вул.Авіаторів, 9 та територіально розміщене в межах двох земельних ділянок на території м.Житомира та Глибочицької сільської ради відповідно. Загальна площа земельної ділянки під вказаним об`єктом разом із інфраструктурою, необхідною для його функціонування та обслуговування складає 103,7484 га, в т.ч. 45,2271 га на території Глибочицької сільської ради в межах орендованої позивачем у відповідача земельної ділянки площею 57,7098 га згідно договору оренди від 08.04.2015. Саме тому в цій частині орендованої земельної ділянки (45,2271 га) позивач вважає з 12.09.2017 у нього припинилось право користування та відповідно обов`язок по сплаті орендної плати.

При цьому, позивач вважає безпідставними посилання відповідача на рішення Житомирської міської ради від 02.09.2020 №1985 "Про прийняття у власність Житомирської міської територіальної громади майна в якості пожертви", відповідно до якого позивач передав в якості пожертви до Житомирської міської територіальної громади об`єкт нерухомого майна, а саме: перон та РД-1, що є наслідком хибного ототожнення різних об`єктів нерухомого майна, належних на праві власності позивачу. Так, перон та РД-1 (рульова доріжка) також є складовою частиною об`єкта нерухомого майна (реєстр.№01), а саме: будівлі аеропорту та інженерних споруд (літера П), але є різними об`єктами нерухомого майна, штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки відноситься до споруди "штучне покриття ВПП та РД", а перон та РД-1 (рульова доріжка) - до споруди "Інженерні інфраструктури". Об`єкт нерухомого майна (реєстр.№01), а саме: будівля аеропорту та інженерних споруд (літера П) є комплексом будівель, та в свою чергу складається з декількох об`єктів нерухомого майна. Так, згідно технічного паспорту на комплекс будівель по вул.Авіаторів, 9 в м.Житомирі від 19.08.2014 окрім ШЗПС злітно-посадкової смуги, рульових доріжок РД-1 та РД-2, перону до складу вказаного комплексу входять будівля аеропорту, вежі, БПРМ ближній привод, місце стоянки, дорога зовнішня та внутрішня та ін.

Позивач стверджує, що зазначені споруди та будівлі є різними та окремими об`єктами нерухомого майна, а відчуження Позивачем одного з них у власність Житомирської міської ради у 2020 не може бути належним та достатнім доказом передачі іншого у її власність у 2017 році.

У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.100-103) відповідач не погоджується з доводами позивача стосовно того, що право власності на споруду, а саме: штучне покриття ВПП і РД, перейшло до Житомирської міської ради в момент підписання акта приймання-передачі 12.09.2017, так як право власності на цю нерухомість було зареєстровано лише 08.09.2020. Вказує на те, що у 2017 році позивачем та Житомирською міською радою не було укладено договір пожертви, посвідчений нотаріально, а нерухоме майно було передано на підставі акту приймання-передачі, який не підтверджує набуття права власності Житомирською міською радою на нерухоме майно.

Вказує на те, що позивачем не надано доказів того, що на момент підписання акту приймання-передачі частина орендованої земельної ділянки під нерухомим майном була виділена в окрему ділянку та їй було присвоєно кадастровий номер, натомість поділ земельної ділянки площею 57,7098 га та реєстрація двох окремих земельних ділянок відбулася у 2021 році; а також доказів того, що штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки знаходиться саме на орендованій позивачем у відповідача земельній ділянці площею 57,7098 га.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

За статтею 2 Земельного кодексу України, земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

З огляду на приписи статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 ЗК України).

Згідно статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2015 між Житомирською обласною державною адміністрацією Житомирської області (орендодавець) та Дочірнім підприємством "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (а.с.11-15), відповідно до п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку цільове призначення J.12.05, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться на території Глибочицької сільської ради, Житомирський район, Житомирська область.

В оренду передається земельна ділянка площею 57,7098 га, у тому числі під аеропортами та відповідними структурами - 0,0363 га, під аеропортами та відповідними структурами - 0,414 га, під аеропортами та відповідними структурами - 0,0589 га, під аеропортами та відповідними структурами - 0,0130 га, під аеропортами та відповідними структурами - 0,1136 га, під аеропортами та відповідними структурами - 5,3290 га, під аеропортами та відповідними структурами - 9,0750 га, під аеропортами та відповідними структурами - 0,0348 га, під аеропортами та відповідними структурами - 42,9161 га. Кадастровий номер :01:000:1282 (п.2 договору).

На земельній ділянці наявне нерухоме майно (п.3 договору).

Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років (п.7 договору).

Орендна плата за цим договором вноситься орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки, і становить 849045,27 грн на рік, та складає 70753,77 грн. за місяць оренди (п.8 договору).

Земельна ділянка передається для розміщення та експлуатації будівель і споруд авіаційного транспорту (п.12 договору).

Згідно з актом прийому-передачі без дати та без номера Житомирська обласна державна адміністрація Житомирської області передала земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель чи споруд авіаційного транспорту, площею 57,7098 га кадастровий номер :01:000:1282, у строкове платне користування орендарю - Дочірньому підприємству "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.08.2014 №25896058 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2014 №25899980 Дочірньому підприємству "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" на праві приватної власності належать будівля аеропорту та інженерні споруди за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд 9, 1392,2 кв.м (а.с.91-93).

У витязі з Державного реєстру прав на нерухоме майно вказано відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: будівля аеропорту (літера "П"), загальна площа 1392,2 кв.м, споруда (штучне покриття ВПП і РД), споруда (інженерна інфраструктура), споруда (привокзальна площа 80х80).

За результатами розгляду звернення Дочірнього підприємства "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд", рішенням від 29.08.2017 №703 Житомирська міська рада прийняла від Дочірнього підприємства "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" до комунальної власності територіальної громади міста Житомира штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки балансовою вартістю 28286,00 грн, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, 9 (свідоцтво ДП "Аеропорт Житомир" ТОВ "Акорд" про право власності №25896058 від 21.08.2014), як благодійну пожертву (а.с.58).

Згідно з актом приймання-передачі від 12.09.2017 Житомирська міська рада прийняла від Дочірнього підприємства "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" до комунальної власності територіальної громади міста Житомира штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки балансовою вартістю 28286,00 грн, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, 9 (свідоцтво ДП "Аеропорт Житомир" ТОВ "Акорд" про право власності №25896058 від 21.08.2014), як благодійну пожертву відповідно до рішення сесії Житомирської міської ради від 29.08.2017 №703 "Про прийняття благодійної пожертви від ДП "Аеропорт Житомир" ТОВ "Акорд" (а.с.188).

Рішенням Житомирської міської ради від 02.09.2020 №1985 прийнято у власність Житомирської міської об`єднаної територіальної громади від ДП "Міжнародний аеропорт Житомир ім. С.П.Корольова" ТОВ "Акорд" в якості пожертви нерухоме майно за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9, а саме:

- перон загальною площею 15000,00 кв.м, оціночною вартістю 6546210,00 грн;

- РД-1 рульова доріжка загальною площею 3840,00 кв.м оціночною вартістю 24009550,00 грн;

- проектна документація "Реконструкція аеродромного комплексу ДП "Міжнародний аеропорт Житомир ім. С.П.Корольова ТОВ "Акорд";

та передано це майно в господарське відання комунальному підприємству "Центр інвестицій" Житомирської міської ради (а.с.57).

07.09.2020 між Дочірнім підприємством "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" (дарувальник) та Житомирською міською об`єднаною територіальною громадою (обдаровуваний) був укладений договір пожертви (а.с.189-191), відповідно до п.1.1 якого дарувальник зобов`язується безоплатно передати обдаровуваному майно у власність, склад якого, а також порядок та умови передачі визначаються цим договором.

Відповідно до п.1.2 договору предметом пожертви за цим договором є майно, а саме:

- перон загальною площею 15000,00 кв.м, оціночною вартістю 6546210,00 грн;

- РД-1 рульова доріжка загальною площею 3840,00 кв.м оціночною вартістю 24009550,00 грн;

- проектна документація "Реконструкція аеродромного комплексу ДП "Міжнародний аеропорт Житомир ім. С.П.Корольова ТОВ "Акорд".

Згідно з актом приймання-передачі від 07.09.2020 Дочірнє підприємство "Аеропорт Житомир" Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" передало Житомирській міській об`єднаній територіальній громаді майно згідно з договором пожертви (а.с.192).

08.09.2020 Житомирська міська рада зареєструвала право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - штучне покриття ВПП і РД за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.09.2017, рішення Житомирської міської ради від 02.09.2020 №1985, договору пожертви від 07.09.2020, акта приймання-передачі від 07.09.2020, а також 05.08.2021 передано Комунальному підприємству "Центр інвестицій" Житомирської міської ради на праві господарського відання перон загальною площею 15000 кв.м, РД-1 рульова доріжка загальною площею 3840 кв.м, штучне покриття взлітно-посадкової полоси, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17-18).

Розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №272 від 22.04.2021 "Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення" погоджено ДП "Міжнародний аеропорт Житомир імені С.П.Корольова" ТОВ "Акорд" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 57,7098 га, кадастровий номер :01:000:1282 для розміщення та експлуатації будівель і споруд авіаційного транспорту на території Глибочицької сільської ради Житомирського району на дві окремі земельні ділянки, а саме:

- площею 12,4827 га, кадастровий номер :01:000:1749;

- площею 45,2271 га, кадастровий номер :01:000:1750

та внесено відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015, укладеного з ДП "Міжнародний аеропорт Житомир імені С.П.Корольова" ТОВ "Акорд" та доручено голові Житомирської районної державної адміністрації укласти в інтересах держави, в особі Житомирської облдержадміністрації, додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з ДП "Міжнародний аеропорт Житомир ім.С.П.Корольова" ТОВ "Акорд" (а.с.51).

Представник позивача під час розгляду справи підтвердив, що на виконання вказаного розпорядження між Житомирською обласною державною адміністрацією та ДП "Міжнародний аеропорт Житомир імені С.П.Корольова" ТОВ "Акорд" було укладено додаткову угоду №1 від 14.07.2021, відповідно до якої в оренду ДП "Міжнародний аеропорт Житомир імені С.П.Корольова" ТОВ "Акорд" передаються дві земельні ділянки, які утворилися в результаті поділу земельної ділянки площею 57,7098 га, а саме: ділянка №1 - площа 12,4827 га (кадастровий номер :01:000:1749), та ділянка №2 - площа 45,2271 га (кадастровий номер :01:000:1750). Зазначене вбачається і з інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, (а.с.52-53).

При розгляді справи суд враховує, що з 27.05.2021 набув чинності Закон України від 28.04.2021 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", яким Розділ X Земельного кодексу України доповнено п.24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Земельні ділянки вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Суд встановив, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.08.2021 Житомирська міська рада зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 45,2271 га з кадастровим номером :01:000:1750, 02.09.2021 Глибочицька сільська рада зареєструвала право власності на земельну ділянку 12,4827 га з кадастровим номером :01:000:1749 (а.с.205-210).

При цьому матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача з листом від 31.05.2023 №118 (а.с.19-26) з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015 в частині зміни:

- з 12.09.2017 (момент відчуження об`єкта нерухомого майна) по 06.08.2021 (момент державної реєстрації частини орендованої позивачем земельної ділянки площею 45,2271 га за Житомирською міською радою): площі з 57,7098 га на 12,4827 га; зменшення орендної плати відповідно до зменшеної площі орендованої земельної ділянки згідно існуючої до 183649,48 грн на рік;

- з 06.08.2021 (момент державної реєстрації частини орендованої позивачем земельної ділянки площею 45,2271 га за Житомирською міською радою з кадастровим номером :01:000:1750 та відповідного виготовлення нової грошової оцінки на земельну ділянку) кадастрового номеру земельної ділянки з :01:000:1282 на :01:000:1749; визначення нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 12,4827 га в розмірі 9808814,54 грн; визначення орендної плати у розмірі 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 98088,15 грн. на рік.

Відповідач разом з листом від 24.07.2023 №1104 надіслав позивачу витяг з рішення Глибочицької сільської ради №12 від 14.07.2023, згідно з яким вирішено внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015, замінити сторону "Орендодавець" з Житомирської обласної державної адміністрації Житомирської області на Глибочицьку сільську раду Житомирського району Житомирської області, та визначено, що в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :01:000:1749 площею 12,4827 га, терміном на 5 (п`ять) років з орендною платою у розмірі 12 (дванадцять) відсотків з врахуванням коефіцієнтів індексації від діючої нормативно грошової оцінки земельної ділянки, і становить 1115839,83 грн на рік, та складає 92986,66 грн за місяць оренди.

Відповідно до ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч.1 ст.653 ЦК України).

Частиною 3 статті 653 ЦК України визначено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно зі ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з у с т а н о в л е н и м и м е ж а м и, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частиною 1 статті 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок (ч.2 ст.79-1 ЗК України).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч.3,4, 6 ст.79-1 ЗК України).

З е м е л ь н а д і л я н к а м о ж е б у т и о б ' є к т о м ц и в і л ь н и х п р а в в и к л ю ч н о з м о м е н т у ї ї ф о р м у в а н н я (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) т а д е р ж а в н о ї р е є с т р а ц і ї п р а в а в л а с н о с т і н а н е ї (ч.9 ст.79-1 ЗК України).

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі", до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Згідно зі ст.377 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч.1,2 ст.120 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Згідно з абз. 1,2 ч.6 ст.120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є к а д а с т р о в и й н о м е р з е м е л ь н о ї д і л я н к и, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права н а ч а с т и н у з е м е л ь н о ї д і л я н к и, здійснюється п і с л я в и д і л е н н я ц і є ї ч а с т и н и в о к р е м у з е м е л ь н у д і л я н к у т а п р и с в о є н н я ї й о к р е м о г о к а д а с т р о в о г о н о м е р а.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015, укладеному з Житомирською обласною державною адміністрацією Житомирської області орендував земельну ділянку на території Глибочицької сільської ради, Житомирського району Житомирської області площею 57,7098 га з кадастровим номером :01:000:1282.

Позивач стверджує, що на підставі акту приймання-передачі від 12.09.2017 передав в якості благодійної допомоги у комунальну власність Житомирської міської ради належне йому нерухоме майно - штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки, що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Авіаторів, 9, на частині орендованої за договором оренди земельної ділянки від 08.04.2015 (площею 57,7098 га з кадастровим номером :01:000:1282) земельної ділянки площею 45,2271 га (без укладення договору пожертви).

Відповідно до ст. 729 ЦК України, пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети.

Договір про пожертву є укладеним з моменту прийняття пожертви.

До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлено законом.

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ч.1 ст.717 ЦК України).

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч.1 ст.718 ЦК України).

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.2 ст.719 ЦК України).

Відповідно до ч.3,4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку д о г о в о р у, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Важливість визначення моменту переходу права власності на нерухомі речі, пояснюється тим, що саме з цим моментом пов`язаний перехід до набувача відповідного об`єкта правомочностей, що складають зміст суб`єктивного права власності, права володіння, права користування та права розпорядження.

У зв`язку з цим, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення теж підлягають державній реєстрації.

При цьому, як на підставу набуття права власності Житомирською міською радою на нерухоме майно позивача - штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки позивач посилається саме на акт приймання-передачі від 12.09.2017 без укладення нотаріально посвідченого договору пожерви (дарування).

Однак, у акті приймання-передачі від 12.09.2017 відсутня інформація щодо земельної ділянки, на якій розташоване це нерухоме майно, її кадастрового номеру та площі, що є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, як це передбачено нормами ч.6 ст.120 ЗК України.

З вказаного акту неможливо встановити розміщення штучного покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки саме на частині орендованої за договором від 08.04.2015 земельної ділянки площею 57,7098 га та відповідно площу земельної ділянки під вказаним об`єктом нерухомого майна.

Частиною 6 ст.120 ЗК України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) було чітко та недвозначно визначено, що укладення договору, який передбачає набуття права власності на нерухоме майно, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки здійснюється л и ш е п і с л я виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера, а також те, що істотною умовою такого договору, зокрема, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Виходячи з наведеного, не можна відчужити жилий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на земельній ділянці, якій не присвоєно кадастрового номера.

Для переходу (передачі орендарем) права, в тому числі оренди, на частину земельної ділянки обов`язковим є попереднє виділення такої частини в окрему земельну ділянку з присвоєнням їй окремого кадастрового номера (частина 6 статті 120 ЗК України), тобто, після набуття такою частиною земельної ділянки статусу об`єкта цивільних прав (стаття 791 ЗК України).

Суд констатує, що нотаріально посвідчений договір пожертви (дарування), який передбачає набуття права власності на нерухоме майно - штучне покриття взлітно-посадкової смуги та рульової доріжки, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки із зазначенням кадастрового номеру та площі земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, у 2017 році між позивачем та Житомирською міською радою укладений не був, виділення цієї частини земельної ділянки в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера також не відбулося, Житомирською міською радою право власності на цей об`єкт нерухомого майна зареєстровано у 2017 році не було.

З аналізу наведених норм випливає, що сам по собі акт приймання-передачі нерухомого майна позивача без дотримання наведених вище вимог законодавства не може свідчити про набуття Житомирською міською радою з 12.09.2017 права власності на це майно, що безпосередньо пов`язане і з визначенням моменту переходу до набувача і права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно.

Лише після укладення між позивачем та Житомирською міською радою договору пожертви від 07.09.2020, 08.09.2020 Житомирська міська рада зареєструвала право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - штучне покриття ВПП і РД за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.09.2017, на який зсилається позивач як на підставу переходу права власності на нерухоме майно позивача - штучне покриття взлітно-посадкової полоси та рульової доріжки у 2017 році до Житомирської міської ради, а також перон та РД-1 рульову доріжку на підставі на рішення Житомирської міської ради від 02.09.2020 №1985, договору пожертви від 07.09.2020, акта приймання-передачі від 07.09.2020, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17-18).

При цьому суд зазначає, що укладення між позивачем та Житомирською міською радою 07.09.2020 договору пожертви та його відповідність вимогам законодавства не досліджуються у даній справі.

Суд встановив, що згідно матеріалів справи технічну документацію щодо поділу земельної ділянки площею 57,7098 га, кадастровий номер :01:000:1282 на дві окремі земельні ділянки - площею 12,4827 та площею 45,2271 га було погоджено лише розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №272 від 22.04.2021 "Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення", в результаті чого відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1282 площею 57,7098 га на дві земельні ділянки з кадастровим номером :01:000:1750 площею 45,2271 га та з кадастровим номером :01:000:1749 площею 12,4827 га, право комунальної власності на першу з яких 06.08.2021 було зареєстровано за Житомирською міською радою, а на другу - 02.09.2021 Глибочицькою сільською радою.

Так, згідно з інформацією з державного реєстру позивачу в оренду передано дві земельні ділянки - з кадастровим номером :01:000:1750 площею 45,2271 га та з кадастровим номером :01:000:1749 площею 12,4827 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015 та додаткової угоди №1 від 14.07.2021, яка була підписана сторонами саме у 2021 році, тоді як позивач стверджує про припинення у нього права користування та відповідно обов`язку по сплаті орендної плати з 12.09.2017 на земельну ділянку площею 45,2271 га, у зв`язку з вибуттям з власності позивача об`єкта нерухомого майна, на ній розміщеного.

Таким чином, позивачу передано в оренду саме дві земельні ділянки, які утворилися в результаті поділу земельної ділянки, орендованої за договором оренди земельної ділянки від 08.04.2015, з урахуванням того, що 08.09.2020 Житомирська міська рада зареєструвала право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - штучне покриття ВПП і РД за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 12.09.2017, на який зсилається позивач як на підставу переходу права власності на нерухоме майно позивача.

Очевидно, що дії позивача, щодо звернення до суду з позовом про визнання його права щодо користування з 12.09.2017 року на умовах оренди земельною ділянкою (інше речове право на майно, в т.ч. землю) зменшеної площі (12,4278 га), аніж передбачено договором оренди земельної ділянки від 08.04.2015 та внесення відповідних змін до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:1282) від 08.04.2015, суперечать його попередній поведінці щодо оренди двох земельних ділянок, утворених з однієї орендованої позивачем земельної ділянки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у 2017 році земельна ділянка площею 45,2271 га га не була сформована, не мала кадастрового номеру, право власності на неї не було зареєстровано, тому вказана земельна ділянка на той час не була об`єктом цивільних прав.

Об`єктом цивільних прав та предметом договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015 була земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:1282 площею 57,7098 га, поділ цієї земельної ділянки станом на 12.09.2017 не відбувся, будь-яких земельних ділянок з іншими розмірами та з присвоєними їм кадастровими номерами на той час не існувало, тому внесення змін до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди стосовно оренди позивачем земельної ділянки зменшеної площі з 12.09.2017 є неможливим, зокрема, у зв`язку з відсутністю на той час такого об`єкта цивільних прав як земельна ділянка площею 12,4278 га.

Суд вважає, що позивач, звернувшись до суду з цим позовом у 2023 році, намагається в судовому порядку змінити правовідносини між сторонами, що існували у 2017 році, а саме: зменшити площу орендованої земельної ділянки з 57,7098 га до 12,4278 га, що відповідно впливає на розмір зобов`язань зі сплати орендної плати з 12.09.2017.

Однак, зміни до договору оренди земельної ділянки від 08.04.2015 з кадастровим номером :01:000:1282 площею 57,7098 га могли бути внесені лише після дотримання вимог законодавства щодо поділу земельної ділянки, отримання кадастрових номерів утворених в результаті поділу земельних ділянок, тобто після формування спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, недотримання яких виключало можливість внесення змін до договору оренди земельної ділянки стосовно оренди земельної ділянки зменшеної площі у 2017 році та, відповідно, свідчить про відсутність підстав для внесення таких змін до цього договору у 2024 році зі зворотною дією в часі - з 12.09.2017.

Крім того, в силу імперативних вимог статті 125 ЗК України від однієї особи до іншої особи за правилами статті 120 цього Кодексу та частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" не може перейти право оренди земельної ділянки, яке у попереднього землекористувача ще не виникло станом на час відчуження ним будівель, розташованих на цій земельній ділянці, незалежно від дати укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки виникненням права оренди є момент державної реєстрації цього речового права, а не дата укладення договору оренди (постанова КГС ВС від 28.02.2020 у справі № 913/169/18).

З огляду на викладене, відсутність у відчужувача нерухомого майна на момент відчуження зареєстрованого права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт унеможливлює перехід права оренди до набувача.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд із цим, за змістом п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином суд зазначає, що решта долучених до справи доказів та доводів сторін ретельно досліджена і наведених висновків суду не спростовує.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на позивача.

Оскільки після оголошеної перерви представники сторін в судове засідання о 15:00 год. не прибули, резолютивна частина рішення не проголошувалась. При цьому, суд враховує постанови Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/11 та №761/38266/14 від 30.09.2022.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.06.24

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу

2 - позивачу (рек. з пов.)

- відповідачу через ел. кабінет