ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 квітня 2024 року Справа № 915/88/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В.,

розглянувши матеріали заяви у справі № 915/28/24, в якій

Заявник (кредитор): Головне управління ДПС у Миколаївській області (; 54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6

Ініціюючий кредитор: Фізична особа підприємець Ворона Владислав Валерійович (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Моноліт» (, 54029, м. Миколаїв, вул. Дунаєва, 26);

боржник: Товариство з додатковою відповідальністю «ПМК-107» «ВОДБУД» (, 54050, м. Миколаїв, вул. Янтарна, 318/3).

ліквідатор - арбітражний керуючий Герман Оксана Степанівна, (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1877 від 12.12.2018) адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, оф. 206)

суть спору: про визнання кредиторських вимог в сумі 34 367 790,49 грн.

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю «ПМК-107» «ВОДБУД» ().

Ухвалою суду від 14.02.2023 відкрито провадження у справі № 915/88/22 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю ПМК-107 ВОДБУД (); визнано вимоги Фізичної особи- підприємця Ворона Владислав Валерійович (код РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 1 214900,08 грн. введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Герман Оксану Степанівну; попереднє засідання суду призначено на 10.04.2023.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, господарський судом здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство на офіційному вебпорталі судової влади України. Відповідне повідомлення опубліковане 16.02.2023 на офіційному сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення № 70084.

07.07.2023 на адресу суду надійшла заява Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання кредиторських вимог до боржника у загальній сумі 148 550,94 грн. та 4 294,40 грн. судового збору.

Судом було прийнято дану заяву до розгляду та призначено розгляд на 13.09.2023. У вказану дату розгляд заяви не відбувся, тому ухвалою від 24.03.2024 сторони повідомлені про відкладення судового засідання на 11.04.2024.

Розпорядником майна вимоги кредитора розглянуто та подано суду відповідні відомості у повідомленні щодо розгляду заяви кредитора від 11.08.2023, за якими заборгованість визнана в повному обсязі.

Боржник заперечень проти заявлених вимог не висловив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, виходячи з вимог Кодексу, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Жодних заперечень щодо вказаних вимог до суду не надходило.

В судовому засіданні судом було підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне.

Із заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами до боржника та доданих до неї доказів вбачається, що в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у боржника наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 148 550,94 грн., з них: основний платіж 147 999,16 грн., штрафні санкції 551,78 грн.)

Виходячи з вимог положень КУзПБ у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв про грошові вимоги господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Вказані вимоги виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та є конкурсними. При цьому, вимоги заявника не забезпечені заставою майна боржника.

Ураховуючи встановлене та відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає грошові вимоги заявника в загальному розмірі 34 367 790,49 грн. належним чином обґрунтованими, відповідно ці вимоги підлягають визнанню у повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство, задовольняються у першу чергу.

Заявником (кредитором) за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника сплачено судовий збір за звернення до суду із заявою про грошові вимоги в розмірі 4 294,40 грн., а тому вказані витрати мають бути визнані та включені до реєстру вимог кредиторів.

Стосовно черговості задоволення вимог кредиторів суд зазначає, що порядок задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство визначено статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства. Згідно п. 4 ч. 1 цієї статті, у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

З урахуванням положень ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства суд вважає, що визнані судом вимоги кредитора мають задовольнятися у такій черговості:

4 294,40 грн. судового збору - у 1 чергу;

147 999,16 грн. заборгованості по податках і зборах - у 3 чергу;

551,78 грн. штрафних санкцій та пені - у 6 чергу.

Керуючись ст. 45 - 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області () про визнання грошових вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «ПМК-107» «ВОДБУД» () задовольнити повністю.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області () Товариство з додатковою відповідальністю «ПМК-107» «ВОДБУД» () у розмірі 148 550,94 грн.

3. Зобов`язати ліквідатора боржника включити визнані судом вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області () до реєстру вимог кредиторів боржника Товариство з додатковою відповідальністю «ПМК-107» «ВОДБУД» () у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

4. Зобов`язати ліквідатора боржника включити витрати Головного управління ДПС у Миколаївській області () по сплаті судового збору за подання заяви про грошові вимоги у розмірі 4 294,40 грн. до реєстру вимог кредиторів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

5. Повідомити кредитору, боржнику та розпоряднику майном боржника, що вони можуть отримати інформацію у справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України, а саме www.court.gov.ua.

6. Ухвалу направити кредитору, боржнику, розпоряднику майном боржника.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: О. В. Ткаченко