УХВАЛА

м. Київ

05.06.2024Справа № 910/2651/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Князькова В. В., за участю секретаря судового засідання Кота О.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МІА"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Житлово-Будівельна компанія «Ріел»

про стягнення 15 757 189,61 грн, -

За участю представників сторін:

від позивача: Павлов Р.В.

від відповідача: Мусієнко О.І.

від третьої особи: Головачева О.М.

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІА" про стягнення безпідставно збережених коштів 15 757 189,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не було виконано свій обов`язок зі сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва у зв`язку зі здійсненням будівництва бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення в складі офісних приміщень та торговельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13.

Ухвалою від 06.03.2024 було відкрито провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03.04.2024.

03.04.2024 судом було відкладено підготовче засідання на 01.05.2024.

У судовому засіданні 01.05.2024 було оголошено перерву на 15.05.2024.

14.05.2024 представником відповідача будо подано клопотання про призначення по справі судової експертизи та відзив на позов.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог вимогу надав заперечення посилаючись на те, що договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сторонами не укладався, тоді як, на думку вказаного учасника судового процесу, передбачений законом обов`язок замовників будівництва протягом 2020 року перерахувати пайову участь до місцевого бюджету стосується лише випадків, коли укладено відповідний договір. Також відповідачем надано заперечення стосовно наведеного позивачем розрахунку обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно транспортної інфраструктури міста Києва, зокрема, наголошено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МІА" звільняється від сплати пайової участі в частині приміщень, що визначені п.4.2 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, а саме дахової котельні у будинку №6 в об`єкті будівництва "Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13. Крім того, відповідачем вказано, що в межах та за межами земельної ділянки, на якій збудовано житлові будинки №№6, 7 в об`єкті будівництва також здійснюється будівництво об`єктів соціальної інфраструктури, об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, енергетики, зв`язку та дорожнього господарства.

01.05.2024 представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/44099/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» до Київської міської ради про визнання протиправним та нечинним, в тому числі, рішення Київської міської ради від15.11.2016 № 411/415 «Про затвердження Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва» й рішень щодо внесення змін до вказаного Порядку.

У судовому засіданні 15.05.2024 заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження, при цьому суд виходиа з такого.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

За приписами п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Проте, за висновками суду, обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, можуть бути встановлені судом в межах розгляду цієї справи на підставі оцінки доказів, представлених сторонами.

Судом враховано, що за приписами ч.2 ст.265 КАСУ нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З ухвали від 07.12.2023 Київського окружного адміністративного суду по справі №320/44099/23 не вбачається про заявлення вимог щодо визнання протиправним та нечинним рішення з певної дати, яка б перебувала розрахунку Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) суми пайової участі, сплата якої є предметом спору у справі №910/2651/24.

Враховуючи наведене, клопотання відповідача було залишено судом без задоволення.

У судовому засіданні 15.05.2024 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у судовому засіданні до 05.06.2024.

15.05.2024 після судового засідання до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МІА" про залучення в якості третьої особи Приватного підприємства «Житлово-Будівельна компанія «Ріел».

20.05.2024 позивачем було подано відповідь на відзив, в якій заперечено проти правової позиції відповідача по суті справи.

29.05.2024 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про застосування строків позовної давності (разом із клопотанням про поновлення строку на його подачу) та письмові пояснення із клопотанням про долучення доказів.

03.06.2024 представником позивача було подано клопотання про залишення без розгляду вказаних вище заяв відповідача як таких, що подані з пропуском встановленого судом строку.

Розглянувши заяви відповідача, приймаючи до уваги заперечення позивача, суд дійшов висновку щодо задоволення клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "МІА" та поновлення строків на подачу доказів та заяви про застосування строків позовної давності. Означені висновки суду ґрунтуються на необхідності забезпечення принципів рівності та змагальності учасників судового процесу та необхідності з`ясування всіх обставин для правильного вирішення спору. Отже, всі заяви та докази, подані відповідачем, було долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 03.06.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІА" задоволено, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватне підприємство «Житлово-Будівельна компанія «Ріел».

У судовому засіданні 05.06.2024, розглянувши клопотання відповідача, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення у справі судової експертизи. При цьому, суд виходив з такого.

Як визначено в ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між сторонами є стягнення суми безпідставно збережених коштів в сумі 15 757 189,61 грн, що являють собою суму пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва у зв`язку зі здійсненням будівництва бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення в складі офісних приміщень та торговельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13, II черга: 9 та 10 пусковий комплекс - будинків №6 та №7.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідачем вказано, що договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сторонами не укладався, тоді як, на думку вказаного учасника судового процесу, передбачений законом обов`язок замовників будівництва протягом 2020 року перерахувати пайову участь до місцевого бюджету стосується лише випадків, коли укладено відповідний договір. Також відповідачем надано заперечення стосовно наведеного позивачем розрахунку обсягу пайової участі (внеску) у створенні і розвитку соціальної та інженерно транспортної інфраструктури міста Києва, зокрема, наголошено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МІА" звільняється від сплати пайової участі в частині приміщень, що визначені п.4.2 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва, а саме дахової котельні у будинку №6 в об`єкті будівництва "Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13. Крім того, відповідачем вказано, що в межах та за межами земельної ділянки, на якій збудовано житлові будинки №№6, 7 в об`єкті будівництва також здійснюється будівництво об`єктів соціальної інфраструктури, об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, енергетики, зв`язку та дорожнього господарства.

Наразі, судом враховано, що рішенням Київської міської ради №411/1415 від 15.11.2016 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Києва.

Відповідно до пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Києва, крім випадків, передбачених законами України та цим Порядком.

У п.4.2 Порядку пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету міста Києва визначено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури не залучаються замовники у разі нового будівництва та/або реконструкції на території міста Києва:

- об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування в частині, що фінансується за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів;

- будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення (вид таких будівель визначається відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд на рівні підкласу); - об`єктів в частині площ приміщень (в тому числі, вбудованих та прибудованих в житлових будинках) закладів дошкільної освіти, споруджених у відповідності до вимог ДБН Б.2.2.- 12:2018 (функціональне призначення таких приміщень підтверджується відповідно до даних технічної інвентаризації);

- об`єктів будівництва, за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури (дошкільні навчальні заклади, загальноосвітні навчальні заклади) в разі, якщо спорудження таких об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється відповідно до цільового призначення земельної ділянки, після передачі останніх до комунальної власності територіальної громади міста Києва, при цьому вартість будівництва об`єктів соціальної інфраструктури повинна дорівнювати або перевищувати розмір пайової участі за об`єктом;

- будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла в частині таких площ; - індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

- об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів у встановленому порядку; - об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

- об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), технічних приміщень;

- об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків;

- будівель, споруд, їх комплексів або частин представництв іноземних держав відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини; - паркінгів;

- будівлі для культової та релігійної діяльності (згідно з державним класифікатором будівель та споруд підклас 1272.1 "церкви, собори, костьоли, мечеті, синагоги тощо");

- об`єктів, які належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства (вид таких будівель визначається відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд на рівні підкласу); - об`єктів, які належать до будівель промислових (вид таких будівель визначається відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд на рівні підкласу);

- об`єктів, які належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції) (вид таких будівель визначається відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд на рівні підкласу).

Судом враховано, що у позовній заяві представник позивача вказував на те, що у нього були відсутні всі необхідні документи для здійснення розрахунку, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання щодо звернення до Департаменту та надання передбачених Порядком документів, а розрахунок було проведено фактично на підставі експертного звіту щодо розгляду проектної документації на Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13.

Крім того, позивач вказував на неподання відповідачем технічного паспорту на нерухоме майно, що вказує на неможливість встановлення приналежності спірного майна до тих чи інших видів об`єктів, за якій пайова участь не сплачується, лише на підставі вільних тлумачень та тверджень відповідача.

Одночасно, судом враховано, що у наданому до матеріалів справи додатку до експертного звіту №54/с/18 від 22.01.2018 міститься посилання на те, що в об`єкті «Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13, у черзі ІІ передбачається будівництво приміщення соціально-культурного та соціально-побутового призначення, трансформаторної підстанції, приміщення груп короткочасного перебування дітей.

Таким чином, в рамках розгляду даного позову підлягає з`ясуванню питання щодо площі об`єкта будівництва: "Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13, II черга: 9 та 10 пусковий комплекс - будинку №6 та №7, на яку має нараховуватись пайова участь у розвитку інфраструктури міста, з вирахуванням приміщень, які, за твердженням відповідача, не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури на підставі п. 4.2 Порядку, однак із матеріалів справи не вбачається можливим достеменно встановити таку площу, а саме - не можливо встановити чи відносяться приміщення для дітей дошкільного віку, котельні та трансформаторні підстанції до категорій, що визначені п. 4.2 Порядку.

При цьому, суд зауважує, що оцінка наведених вище доводів відповідача є обов`язком суду, який корелюється з принципами змагальності та рівності учасників судового процесу, як один із складових права на справедливий суд, що декларується ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Враховуючи, що для аналізу та встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури, а саме - визначення чи належать певні приміщення до відповідних категорій, визначених п. 4.2 Порядку , необхідним є застосування відповідних методів та методик будівельно-технічних досліджень, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців, оскільки такі дослідження включають, зокрема, безпосередню перевірку приміщень на відповідність ДБН та документам технічної інвентаризації, суд приходить до висновку, що для роз`яснення питань, які виникли при вирішенні даного спору, необхідні спеціальні знання й без проведення судової експертизи неможливо вирішити даний спір по суті.

До того ж, суд звертає увагу позивача на те, що відсутність на даний час в матеріалах справи технічних паспортів на будинки висновків суду щодо необхідності призначення судової експертизи не нівелює, оскільки відповідні документи витребовуються у відповідача.

До того ж, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України судовий експерт має право заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків, якщо експертиза призначена судом.

Статтею 102 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

У разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Отже, відсутність на даний момент в матеріалах справи копії технічного паспорту, що містить дані технічної інвентаризації об`єкта будівництва введеного в експлуатацію на підставі сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ІУ41, а саме: житлового будинку № 6 (9 пусковий комплекс, ІІ черга), що розташований за адресою: вул. Глибочицька, буд. 13, м. Київ, та технічного паспорту, що містить дані технічної інвентаризації об`єкта будівництва введеного в експлуатацію на підставі сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ІУ56, а саме: житлового будинку № 7 (10 пусковий комплекс, ІІ черга), що розташований за адресою: вул. Глибочицька, буд. 13, м. Київ, ніяким чином не може вливати на висновки суду стосовно необхідності призначення судової експертизи по справі.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідачем у клопотанні про призначення судової експертизи було запропоновано перелік питань для судової експертизи.

Наразі, суд зауважує, що не зв`язаний пропозиціями сторін у визначенні питань, які слід поставити на вирішення судової експертизи, виходячи з предмету доказування у справі, а має право викладати означені питання в узгодженні з обставинами, які підлягають встановленню, із змістом Науково-методиних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджено наказом Міністерства

юстиції України 08.10.1998 № 53/5.

При визначенні експертної установи, якій може бути доручено проведення експертизи, господарським судом враховано наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу»).

Пунктом 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за №705/3145 (зі змінами та доповненнями) (далі - Інструкція), встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Таким чином, право остаточного визначення експертної установи, яка буде проводити експертизу, належить органу, який призначає таку експертизу, а в даному випадку - суду, з урахуванням думок та пропозицій учасників справи, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи зону регіонального обслуговування відповідної експертної установи.

У клопотанні про призначення судової експертизи відповідачем було запропоновано доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Позивачем заперечень з приводу вказаної експертної установи надано не було.

Отже, враховуючи позицію обох учасників судового процесу, приймаючи до уваги зону регіонального обслуговування наведеної вище експертної установи, судій висновку щодо доручення проведення експертного дослідження по справі саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством (ч. 5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу»).

Частиною 2 статті 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що клопотання про призначення експертизи було подано відповідачем, приймаючи до уваги обов`язок доказування своїх заперечень, витрати, пов`язані з попередньою оплатою проведення судової експертизи, суд вважає за доцільне покласти на відповідача.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З огляду на наведене, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 102, п. 2 ч. 1 ст. 228, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №910/2651/24 судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, Україна, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок, 6).

2. На вирішення експертам поставити наступні питання:

2.1. Чи відносяться приміщення дахової котельні та трансформаторної підстанції, які збудовані в межах об`єкта будівництва: "Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13 (II черга: житловий будинок №6), до технічних приміщень або до об`єктів інженерної інфраструктури?

2.2. Чи збудовано у житловому будинку №6 (ІІ черга: 9 п.к.) об`єкта будівництва: «Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення в складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень» за адресою: вул. Глибочицька, 13 в місті Києві індивідуальний тепловий пункт? Якщо так, то яка загальна площа індивідуального теплового пункту? Чи відноситься вказаний тепловий пункт до технічних приміщень або до об`єктів інженерної інфраструктури?

2.3. Чи збудовано у житловому будинку №7 (ІІ черга: 10 п.к.) об`єкта будівництва: «Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення в складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень» за адресою: вул. Глибочицька, 13 в місті Києві індивідуальний тепловий пункт? Якщо так, то яка загальна площа індивідуального теплового пункту? Чи відноситься вказаний тепловий пункт до технічних приміщень або до об`єктів інженерної інфраструктури?

2.4. Чи збудовано у житловому будинку №6 (ІІ черга: 9 п.к.) об`єкта будівництва: «Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення в складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень» за адресою: вул. Глибочицька, 13 в місті Києві заклад дошкільної освіти? Якщо так, то яка загальна площа заклад дошкільної освіти? Чи відноситься такий заклад дошкільної освіти до закладів дошкільної освіти, споруджених у відповідності до вимог ДБН Б.2.2.- 12:2018 (функціональне призначення таких приміщень підтверджується відповідно до даних технічної інвентаризації)?

2.5. Чи збудовано в межах (у складі) об`єкта будівництва: "Будівництво бізнес-центру з об`єктами соціально-культурного та соціально-побутового призначення у складі офісних та торгівельних приміщень, житлових апартаментів, квартир та інших приміщень" за адресою: м.Київ, вул.Глибочицька, 13, II черга: 9 та 10 пусковий комплекс - будинку №6 та №7, об`єкти соціальної, інженерної, транспортної інфраструктури, об`єкти енергетики, зв`язку та дорожнього господарства? Якщо так, то яка площа кожного окремого об`єкта?

3. Встановити учасникам справи строк до 14.06.2024 для подання до суду матеріалів, необхідних для проведення експертизи, зокрема:

позивачу - копії позовної заяви та доданих до неї документів, інших матеріалів, які, на думку позивача, мають значення для проведення експертного дослідження.

відповідачу - копії відзиву на позов та доданих до нього документів, інших матеріалів, які, на думку відповідача, мають значення для проведення експертного дослідження; копії

технічного паспорту, що містить дані технічної інвентаризації об`єкта будівництва введеного в експлуатацію на підставі сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ІУ41, а саме: житлового будинку № 6 (9 пусковий комплекс, ІІ черга), що розташований за адресою: вул. Глибочицька, буд. 13, м. Київ, та технічного паспорту, що містить дані технічної інвентаризації об`єкта будівництва введеного в експлуатацію на підставі сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ІУ56, а саме: житлового будинку № 7 (10 пусковий комплекс, ІІ черга), що розташований за адресою: вул. Глибочицька, буд. 13, м. Київ.

4. Витрати за проведення судової експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "МІА". Зобов`язати відповідача здійснити попередню оплату проведення експертизи відповідно до виставленого судовим експертом рахунку.

5. Попередити експертів, які будуть проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (статті 384 та 385 Кримінального кодексу України).

6. Роз`яснити судовим експертам право подавати клопотання про надання додаткових матеріалів. У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань.

7. Зобов`язати експертну установу надіслати учасникам справи належним чином засвідчені копії висновку, складеного за результатами проведення судової експертизи.

8. Надіслати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України копію даної ухвали суду та матеріали, які необхідні для проведення експертизи, після отримання їх судом.

9. Провадження у справі № 910/2651/24 зупинити на час проведення експертизи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.06.2024.

Суддя В. В. Князьков