ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/320/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 року про повернення позовної заяви без розгляду, суддя в І інстанції Алексєєв А.П., в м. Миколаєві

у справі №915/320/24

за позовом: першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави

до відповідачів:

1) Миколаївської районної державної адміністрації;

2) Коблівської сільської ради

про усунення перешкод у користуванні землями державного лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування розпоряджень, повернення земельних ділянок

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року перший заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Миколаївської районної державної адміністрації та Коблівської сільської ради, в якій просив суд:

1) усунути перешкоди Миколаївській районній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні землями державного лісового фонду шляхом визнання незаконним і скасування розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 04.01.2021 №1 в частині передачі Березанською районною державною адміністрацією у комунальну власність Коблівської сільської ради земельних ділянок з кадастровими номерами: :12:055:0192, :12:040:0016, :12:040:0065, :12:040:0020, :12:055:0191, :12:055:0314, :12:044:0031, :12:055:0076, :12:046:0113, :12:044:0036, :12:040:0022, :12:055:0196, :12:040:0033, :12:040:0070, :12:040:0068, :12:055:0077, :12:040:0071, :12:044:0034, :12:040:0069, :12:040:0032, :12:040:0066, :12:040:0037, :12:044:0040, :12:040:0067, :12:044:0011, :12:040:0015, :12:044:0039, :12:043:0274, :12:041:0004, :12:044:0042, :12:046:0247, як такі, що увійшли в межі населеного пункту Коблеве Березанського району Миколаївської області відповідно до проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж населеного пункту Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району згідно акту прийому-передачі земельних ділянок із державної власності у комунальну власність;

2) усунути перешкоди Миколаївській районній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні землями державного лісового фонду шляхом визнання незаконним і скасування розпорядження Коблівського сільського голови від 03.02.2021 №23 в частині прийняття з державної власності Березанської районної державної адміністрації у комунальну власність Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області земельних ділянок з кадастровими номерами: :12:055:0192, :12:040:0016, :12:040:0065, :12:040:0020, :12:055:0191, :12:055:0314, :12:044:0031, :12:055:0076, :12:046:0113, :12:044:0036, :12:040:0022, :12:055:0196, :12:040:0033, :12:040:0070, :12:040:0068, :12:055:0077, :12:040:0071, :12:044:0034, :12:040:0069, :12:040:0032, :12:040:0066, :12:040:0037, :12:044:0040, :12:040:0067, :12:044:0011, :12:040:0015, :12:044:0039, :12:043:0274, :12:041:0004, :12:044:0042, :12:046:0247, як такі, що увійшли в межі населеного пункту Коблеве Березанського району Миколайської область (записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 18.02.2021 №4071608, №40716486, №40716309, №40716159, №40716020, від 19.02.2021 №40727065, №40897377, №40759782, №40760038, №40760803, від 22.02.2021 №4078646, №40786550, №40786588, №40786647, №40786814, від 23.02.2021 №40807306; №40807441, №40807508, №40807580, від 24.02.2021 №40872716, №40872745 №40872764, №40872788, №40872809, №40872827, №40872848, №40872865, №40872887, №40872918, від 06.11.2023 №52478476);

3) усунути перешкоди Миколаївській районній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні землями державного лісового фонду шляхом зобов?язання Коблівської сільської ради повернути державі в особі Миколаївської районної державної адміністрації земельну ділянку з кадастровими номерами :12:055:0192, :12:040:0016, :12:040:0065, :12:040:0020, :12:055:0191, :12:055:0314, :12:044:0031, :12:055:0076, :12:046:0113, :12:044:0036, :12:040:0022, :12:055:0196, :12:040:0033, :12:040:0070, :12:040:0068, :12:055:0077, :12:040:0071, :12:044:0034, :12:040:0069, :12:040:0032, :12:040:0066, :12:040:0037, :12:044:0040, :12:040:0067, :12:044:0011, :12:040:0015, :12:044:0039, :12:043:0274, :12:041:0004, :12:044:0042, :12:046:0247, розташовані у селі Коблеве Миколаївського району Миколаївської області.

Позов обгрунтований тим, що Березанською районною державною адміністрацією, не дивлячись на пряму законодавчу заборону, в односторонньому та позасудовому порядку, з перевищенням наданих законом повноважень, незаконно вилучено поза волею належного на той час розпорядника держави в особі Кабінету Міністрів України та постійного землекористувач - ДП «Очаківське лісомисливське господарство» спірні земельні ділянки із земель лісогосподарського призначення державної власності та передано їх у комунальну власність із зміною цільового призначення - як землі сільськогосподарського та рекреаційного призначення.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі №915/320/24 позовну заяву повернути першому заступнику керівника Миколаївської обласної прокуратури.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що за тлумачним словником української мови числівник "декілька" означає невелику, незначну кількість чогось. Отже, виходячи з визначення слова "декілька" в одному позові може бути об`єднано до 5-7 позовних вимог, які пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, суд зазначив, що прокурором не дотримано вимог ст. 173 ГПК по об`єднанню позовних вимог в одній позовній заяві за їх кількістю.

Суд також зазначив, що Прокурор вправі був об`єднати у позові основні та похідні вимоги по 2 земельним ділянкам, що становитиме 6 позовних вимог і відповідатиме приписам ст. 173 ГПК, між тим, з огляду на значну кількість позовних вимог, а саме 93, суд не має законних підстав для застосовування права, передбаченого ч. 6 ст. 173 ГПК.

Таким чином, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви прокурора на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК, відповідно до якої суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

09.04.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури, в якій останній просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі №915/320/24 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, прокурор зазначає, позовна вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 04.01.2021 №1 в частині передачі у комунальну власність вказаних вище земельних ділянок, є основною позовною вимогою. Усі інші визначені прокурором позовні вимоги безпосередньо залежать від цієї вимоги, що свідчить про їх належність до похідних. Окрім того, незаконність розпоряджень щодо повторного вилучення земель державного лісового фонду, їх прийняття у комунальну власність та, відповідно, необхідність їх повернення державі в особі Миколаївської районної державної адміністрації, підтверджується наявними в матеріалах справи одними й тими ж доказами.

Вказане, на думку прокурора, свідчить про те, що для належного захисту та поновлення інтересів держави у спірних правовідносинах, у зв`язку з тим, що позовні вимоги нерозривно пов`язані між собою, підтверджені одними і тими ж доказами, останні повинні розглядатися в межах однієї справи.

Додатково скаржник вказує ,що твердження суду, що у позові може бути об`єднано до 5-7 позовних вимог є суб`єктивними міркуваннями та не ґрунтуються на нормах матеріального або процесуального законодавства.

Прокурор також зазначив, що повертаючи позовну заяву і додані до неї документи суддя Алексєєв А.П. послався на пункт 2 частини 5 статті 175 ГПК України. Водночас, зазначена норма регулює питання щодо відмови у відкритті провадження у справі, а частина 5 цієї статті взагалі не містить жодних пунктів.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до приписів статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною другою статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що у даній справі оскаржується ухвала суду, зазначена в п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України (про повернення заяви позивачеві (заявникові)), то її перегляд за апеляційною скаргою має проводитись в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі №915/320/24; розгляд даної апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі №915/320/24 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, судова колегія дійшла наступних висновків.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про повернення прокурору позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України, а саме в зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з частиною 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміють матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднані можуть бути вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднаними можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того самого відповідача.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (схожі за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 921/318/22, від 12.08.2022 у справі № 911/2401/21, від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18, від 27.03.2019 у справі № 910/15326/18).

У розумінні положень частини 1 статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині 1 статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

У той же час аналіз пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України у системному співвідношенні з положеннями статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 статті 173 ГПК і розглянути кожну із заявлених вимог окремо.

Отже, з урахуванням конкретних обставин суд має право застосувати положення частини 6 статті 173 ГПК України як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і в разі їх порушення.

Проте в будь-якому випадку, коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах 4, 5 статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовується позов.

Схожі за змістом правові висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 902/434/19, від 02.12.2020 у справі № 908/420/20, від 24.12.2021 у справі № 911/2291/21, від 12.08.2022 у справі № 911/2401/21, від 19.12.2022 у справі № 921/318/22).

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин (схожі висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 904/4376/20, від 12.08.2022 у справі № 911/2401/21).

Так, вважаючи, що позовна заява прокурора підлягає поверненню на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурором не дотримано вимог ст. 173 ГПК по об`єднанню позовних вимог в одній позовній заяві за їх кількістю.

Однак судова колегія не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Проаналізувавши зміст позовної заяви колегія, суддів зазначає, що прокурором заявлено позовні вимоги в інтересах держави до Миколаївської районної державної адміністрації та Коблівської сільської ради про усунення перешкод у користуванні землями державного лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування розпоряджень, повернення земельних ділянок, оскільки, на думку прокурора, наявне порушення інтересів держави при передачі у комунальну власність спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення державної власності поза волею належного на той час розпорядника держави в особі Кабінету Міністрів України та постійного землекористувач - ДП «Очаківське лісомисливське господарство» із зміною їх цільового призначення - як землі сільськогосподарського та рекреаційного призначення.

Як зазначає прокурор, подаючи позов до суду останнім заявлено 32 вимоги, з яких 2 вимоги стосуються визнання незаконними та скасування розпоряджень Березанської районної державної адміністрації та Коблівського сільського голови, 30 щодо повернення державі незаконно вилучених земель лісогосподарського призначення, розташованих в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та Тилігульського лиману на території курортної зони «Коблеве».

Як підставу позову прокурором вказано, що розпорядженням Березанської районної державної адміністрації від 04.01.2021 №1 земельні ділянки за зазначеними вище кадастровими номерами передано у комунальну власність Коблівської сільської ради, як такі що увійшли в межі населеного пункту Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Саме внаслідок прийняття районною державною адміністрацією вказаного розпорядження відбулось вилучення земель державного лісового фонду з постійного користування ДП «Очаківське лісомисливське господарство» (на цей час ДСГП «Ліси України»), їх перехід до комунальної власності всупереч встановленої законом заборони та одночасна зміна їх цільового призначення із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського та рекреаційного призначення (ст. 11 Лісового кодексу України, ст.ст. 117, 141, 149 Земельного кодексу України).

У свою чергу, розпорядженням Коблівського сільського голови від 03.02.2021 №23 прийнято вказані земельні ділянки державної власності Березанської районної державної адміністрації у комунальну власність Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

На підставі зазначених розпоряджень районної державної адміністрації та сільського голови у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за Коблівською сільською радою право комунальної власності на вказані землі державного лісового фонду.

Отже, заявлені вимоги пов`язані між собою спільною підставою для звернення прокурора з позовом у цій справі, оскільки саме позовна вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 04.01.2021 №1 в частині передачі у комунальну власність вказаних вище земельних ділянок, є основною позовною вимогою, в той час як усі інші визначені прокурором позовні вимоги безпосередньо залежать від цієї вимоги, як похідні, що свідчить про їх належність до похідних.

Вказане, у свою чергу, свідчить про правомірність об`єднання зазначених вимог в одній позовній заяві.

Крім того, скаржник обґрунтовує необхідність об`єднання в позовній заяві декількох позовних вимог пов`язаністю доданих до позовної заяви доказів.

Так, прокурор наголошує, що незаконність розпоряджень щодо повторного вилучення земель державного лісового фонду, їх прийняття у комунальну власність та, відповідно, необхідність їх повернення державі в особі Миколаївської районної державної адміністрації, підтверджується наявними в матеріалах справи одними й тими ж доказами інформаціями ДП «Очаківське лісомисливське господарство» від 17.05.2021 №92, Коблівської сільської ради від 28.05.2021 №954, від 20.03.2023 №421 та Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 №16336/0/2-21.

За змістом положень статті 173 ГПК України вимоги одного позивача до одного й того самого відповідача можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема нерозривно пов`язані між собою або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших.

Суд першої інстанції зазначив, що прокурор вправі був об`єднати у позові основні та похідні вимоги по 2 земельним ділянкам, що становитиме 6 позовних вимог і відповідатиме приписам ст. 173 ГПК, між тим, з огляду на значну кількість позовних вимог, а саме 93, суд не має законних підстав для застосовування права, передбаченого ч. 6 ст. 173 ГПК.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду, оскільки заявлені позовні вимоги прокурора фактично містять три вимоги, а саме про визнання незаконним і скасування розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 04.01.2021 №1, визнання незаконним і скасування розпорядження Коблівського сільського голови від 03.02.2021 №23 та зобов?язання Коблівську сільську раду повернути державі в особі Миколаївської районної державної адміністрації вищезазначені земельні ділянки, які межують між собою. Позовні вимоги стосуються одних і тих же осіб (позивача прокурора в інтересах держави та відповідачів - Миколаївської районної державної адміністрації та Коблівської сільської ради), пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами в частині необхідності встановлення обставин наявності/відсутності порушеного права Миколаївської районної держаної адміністрації щодо 32 спірних земельних ділянок.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при поданні вказаної позовної заяви прокурором дотримано визначенні господарським процесуальним законодавством правила об`єднання позовних вимог, які випливають одна з іншої.

У даному випадку одночасний розгляд вказаних вимог не лише не може утруднити вирішення спору, а навпаки, сприятиме всебічному розгляду справи, об`єктивному з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, комплексному захисту і повному відновленню порушених прав позивачів.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, а оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, статей 173, 174 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно із ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках, зокрема, скасування судом апеляційної інстанції ухвал про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасуванню із передачею матеріалів до Господарського суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судового збору має здійснюватись судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 277, 280, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі №915/320/24 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі №915/320/24 - скасувати.

Матеріали справи №915/320/24 передати Господарському суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Я.Ф. Савицький

Н.М. Принцевська