ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2024 р. Справа№ 910/12587/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко О.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 21.05.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23 (суддя О.В. Нечай, повний текст складено та підписано 15.01.2024)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - позивач, ДП "Укрінтеренерго", скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач, ПрАТ Національна енергетична компанія "Укренерго"), в якій просить суд:

- визнати рішення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", як адміністратора комерційного обліку, що викладені, зокрема, у листах ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 21.07.2022 № 01/30668, від 16.08.2022 № 01/34774, від 07.09.2022 № 01/38524, від 11.05.2023 № 01/22788, від 25.05.2023 № 01/25812, щодо покладення обсягів електричної енергії спожитих ДП "Волиньвугілля" по всім точкам комерційного обліку за період з березня 2022 року по травень 2023 року на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" неправомірним;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчинити дії шляхом виключення із облікових даних в системі управління ринком (платформа MMS) обсяги електричної енергії на балансуючу групу електропостачальника ДПЗД "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії", що спожиті за точками комерційного обліку (EIC-кодами) ДП "Волиньвугілля" () з 01.03.2022 по 31.05.2023, як купівлю-продаж Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" електричної енергії для врегулювання небалансів та послуг передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ДП "Регіональні електричні мережі" як оператора системи розподілу та оператора комерційного обліку були відсутні підстави для внесення записів до системи управління ринком щодо обсягів фактичного корисного відпуску позивачем як постачальником "останньої надії" електроенергії споживачу ДП "Волиньвугілля" у спірному періоді, яку останній продовжував споживати після вимоги позивача про припинення електропостачання. Відтак, за доводами позивача, обсяг спожитої ДП "Волиньвугілля" електричної енергії слід покласти на ДП "Регіональні електричні мережі" як втрати оператора системи, а недостовірні дані комерційного обліку мають бути відкориговані відповідачем та враховані з метою правильного визначення зобов`язань позивача з оплати небалансів електричної енергії та послуг з передачі електричної енергії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у позові відмовлено. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 5 368,00 грн покладено на позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як адміністратор комерційного обліку, при вирішенні суперечки дійшов обґрунтованого висновку про те, що значення сертифікованих даних є правильними і не повинні бути змінені, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва 20.12.2023 по справі №910/12587/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а саме:

- визнати рішення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", як адміністратора комерційного обліку, що викладені, зокрема в листах ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 21.07.2022 №01/30668, від 16.08.2022 р., № 01/34774, від 07.09.2022, № 01/38524, від 11.05.2023 №01/22788, від 25.05.2023, №01/25812, щодо покладення обсягів електричної енергії спожитих Державним підприємством "ВОЛИНЬВУГІЛЛЯ" по всім точкам комерційного обліку за період з березня 2022 року по травень 2023 року на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго";

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчинити дії, шляхом виключення із облікових даних в системі управління ринком (платформа MMS) обсяги електричної енергії на балансуючу групу електропостачальника ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО", як постачальника "останньої надії", що спожиті за точками комерційного обліку (ЕІС-кодами) ДП "ВОЛИНЬВУГІЛЛЯ" з 01.03.2022 до 31.05.2023, як купівлю-продаж Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" електричної енергії для врегулювання небалансів та послуг передачі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального права (зокрема: п.7.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», пункт 13.3. Комерційної пропозиції до зазначеного договору, п.6.5. Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що є додатком 4 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312), пунктів 3.1.6., 3.4.4., 5.4.1., 6.2.8., 7.5., 7.10., 7.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), пунктів 5.1.2., 11.5.2., 11.5.12. Кодексу систем розподілу, пунктів 9.14.1. та розділу X Кодексу комерційного обліку електричної енергії, пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, статей 1, 57, 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», статей 202, 204 ЦК України, положень Конституції України щодо верховенства права (ієрархія нормативно-правових актів та вища юридична сила імперативних норм закону відносно норм наказу Міністерства енергетики України) та норм процесуального права, Судом також не прийнято до уваги правові позиції Верховного Суду, що викладені у постанові від 13.07.2021 у справі №916/2205/20 та від 20.09.2021 у справі 910/8958/20, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників

19.03.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до такого:

- Положення № 148 є нормативно-правовим актом, що був прийнятий Міністерством енергетики України в межах повноважень і діяв у спірний період. Відсутні судові рішення про визнання Положення № 148 протиправним і нечинним; на такі рішення не посилається і сам Позивач (скаржник);

- аргументи Позивача зводяться переважно до незгоди з формулюванням в оскаржуваному рішенні про «поновлення дії договору в частині здійснення постачання електричної енергії». Проте вищезгадана норма Положення № 148 (про обов`язок Позивача здійснювати постачання електричної енергії під час воєнного стану) є імперативною. Цей обов`язок існує незалежно від волі Позивача, тому його незгода з формулюванням «поновлення дії договору» не спростовує обґрунтованості судового рішення;

- безпідставними є посилання позивача на положення ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» і Правил роздрібного ринку електричної енергії (щодо постачання електричної енергії споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів), адже під час дії воєнного стану застосуванню підлягає спеціальна норма ч. 8 ст. 16 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон), за якою у разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду;

- недоречними є і посилання позивача на постанови Верховного Суду, прийняті ще у 2021 році за інших фактичних обставин, з іншими вимогами та стосувались застосування інших актів законодавства, не враховуючи змін, що відбулися у зв`язку із введенням воєнного стану).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

05.02.2024 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/12587/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 07.02.2024 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/12587/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

15.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/12587/23.

Суддя Яковлєв М.Л. перебував у відпустці 19.02.2024.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував у відпустці 20.02.2024.

Головуючий суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному з 21.02.2024 по 01.03.2024

Суддя Яковлєв М.Л. перебував на лікарняному з 27.02.2024 по 01.03.2024

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17.04.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1590/24 від 15.04.2024, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко О.В. Розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

У судовому засіданні 17.04.2024 оголошено перерву до 21.05.2024.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 21.05.2024 з`явилися представники позивача та відповідача, які надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Представник третьої особи в судове засідання 21.05.2024 не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки, представник третьої особи був присутній в судовому засіданні 17.04.2024 у якому було оголошено перерву до 21.05.2024.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р "Про визначення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії" на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" були покладені спеціальні обов`язки, а саме виконання функцій постачальника "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2023 на всій території України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

01.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як оператором системи передачі, та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як користувачем системою передачі, було укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0044-02022, відповідно до умов якого оператор системи передачі зобов`язується надати послуги з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснити оплату за послуги. Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу системи розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

03.05.2019 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як оператором системи передачі, та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як стороною, відповідальною за баланс, було укладено Договір про врегулювання небалансів електричної енергії № 0044-01022, що є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи.

Листом № 08/25 від 12.01.2022 Державне підприємство "Регіональні електричні мережі", як оператор системи розподілу, на ліцензійній території якого знаходиться споживач - ДП "Волиньвугілля", повідомило позивача про те, що з 13.01.2022 вказаний споживач переводиться на постачання електричної енергії до позивача, як постачальника "останньої надії".

Між тим, листом № 44/09-11335/ПОН від 30.12.2021, адресованим операторам систем розподілу/передачі та НКРЕКП, позивач повідомив про чинні вимоги постачальника на відключення, зокрема об`єкта (точки комерційного обліку) споживача - ДП "Волиньвугілля" у зв`язку з невиконанням споживачем умов Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Крім того, листом № 44/09-000920/В від 13.01.2022 позивач звернувся до третьої особи з вимогою про відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача - ДП "Волиньвугілля".

Як зазначає позивач, Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" не виконало вимогу постачальника на відключення електроживлення споживача та неправомірно покладає обсяги електричної енергії, спожитої Державним підприємством "Волиньвугілля", на позивача, наслідком чого є нарахування та формування в системі управління ринком грошових зобов`язань Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" перед Приватним акціонерним товариством "НЕК "Укренерго" з оплати небалансів електричної енергії та послуг з передачі електричної енергії.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адреси відповідача, третьої особи, а також НКРЕКП, претензії № 44/10-1067/пон від 31.03.2022, № 44/10-1156/пон від 27.04.2022, № 44/10-1358/пон від 25.05.2022, № 44/10-1692/пон від 28.06.2022, № 44/10-2210/пон від 17.08.2022 про врегулювання суперечностей щодо комерційного обліку споживання електричної енергії споживачами постачальника "останньої надії" у січні, лютому, березні, квітні та травні 2022 року відповідно.

У цих претензіях позивач зауважував на тому, що обсяги електричної енергії, спожитої ДП "Волиньвугілля" після дати, зазначеної позивачем у вимозі про відключення (з 13.01.2022), покладаються на витрати оператора системи, у зв`язку з чим просив унести відповідні зміни до системи управління ринком (платформа MMS), якими анулювати обсяги електроенергії записаної на позивача по низці споживачів, зокрема по ДП "Волиньвугілля", та покласти такі обсяги на втрати третьої особи.

Листами № 01/17515 від 05.05.2022 та № 01/21058 від 31.05.2022 відповідач повідомив третю особу та позивача про те, що адміністратором комерційного обліку було прийнято рішення, що у Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" немає обґрунтованих підстав для віднесення обсягів електричної енергії, спожитих ДП "Волиньвугілля" після поновлення договірних відносин з ПОНом, до обсягів постачальника "останньої надії". Враховуючи викладене, третій особі було рекомендовано провести коригування даних комерційного обліку по спірним ТКОЕЕ за січень та лютий 2022 року.

Листами № 01/30668 від 21.07.2022, № 01/34774 від 16.08.2022, № 01/38524 від 07.09.2022 відповідач повідомив третю особу та позивача про те, що адміністратором комерційного обліку були прийняті рішення, якими обсяги споживання споживача - ДП "Волиньвугілля" в обсягах постачання електроенергії постачальником "останньої надії" у березні, квітні та травні 2022 року залишено без змін, до отримання роз`яснень Міністерства енергетики України, як центрального органу виконавчої влади, на який покладено обов`язок регулювання функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії".

У листах № 01/22788 від 11.05.2023 та № 01/25812 від 25.05.2023 було зазначено про те, що стосовно споживача - ДП "Волиньвугілля" рішення адміністратора комерційного обліку було зазначено у листі № 01/38524 від 07.09.2022 і на час повторного розгляду позиція не змінилась.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, що викладені у листах від 21.07.2022 № 01/30668, від 16.08.2022 № 01/34774, від 07.09.2022 № 01/38524, від 11.05.2023 № 01/22788, від 25.05.2023 № 01/25812 щодо покладення на позивача обсягів електричної енергії, спожитих ДП "Волиньвугілля" по всім точкам комерційного обліку за період з березня 2022 року по травень 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд визнати вказані рішення неправомірними та зобов`язати відповідача вчинити дії шляхом виключення із облікових даних в системі управління ринком (платформа MMS) обсяги електричної енергії на балансуючу групу електропостачальника ДПЗД "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії", що спожиті за точками комерційного обліку (EIC-кодами) ДП "Волиньвугілля" з 01.03.2022 по 31.05.2023, як купівлю-продаж Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" електричної енергії для врегулювання небалансів та послуг передачі.

Узагальнені доводи відповідача, який заперечує проти задоволення позовних вимог, полягають у тому, що інформацію, що є предметом спору, та використовувалась відповідачем при проведенні розрахунків за договорами на ринку електричної енергії за період з березня 2022 року по травень 2023 року, вносив до системи управління ринком не відповідач, а третя особа, відтак належним відповідачем у цьому спорі повинно бути саме ДП "Регіональні електричні мережі", натомість вимоги позивача до відповідача мають похідний характер та не відповідають належному та ефективному способу захисту. Також відповідач звертає увагу на певні недоліки прохальної частини позову, що, на його думку, не дозволяє повною мірою встановити зміст вимог позивача.

Щодо суті спірних правовідносин відповідач зазначає, що ДП "Волиньвугілля" віднесено до об`єктів критичної інфраструктури згідно з наказом Міністерства енергетики України від 01.04.2021 № 42 "Про затвердження Переліку об`єктів критичної інфраструктури". Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та керуючись статтею 16 Закону України "Про ринок електричної енергії" Міністерством енергетики України було видано наказ від 27.02.2022 № 91, яким операторам системи розподілу на період дії воєнного стану в Україні забороняється здійснювати відключення та/або обмеження електропостачання об`єктів критичної інфраструктури. Відтак, як зазначає відповідач, відключення електроживлення об`єктів споживача - ДП "Волиньвугілля" у період дії воєнного стану в Україні є неможливим, тому рішення АКО є правильними та не суперечать його попереднім рішенням, що стосувались іншого періоду (січень, лютий 2022 року).

У поясненнях третьої особи викладені заперечення проти позову, які ґрунтуються на забороні в період дії воєнного стану в Україні відключення та/або обмеження електропостачання об`єктів критичної інфраструктури, до яких належить ДП "Волиньвугілля", при цьому, відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 04.03.2022 № 104 постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу на весь період дії воєнного стану та впродовж 30 днів після його припинення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" на ПрАТ "НЕК "Укренерго", як оператора системи передачі, покладено функції адміністратора комерційного обліку.

Згідно з визначеннями, наведеними у ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", адміністратор комерційного обліку електричної енергії - це юридична особа, яка забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, а також виконує функції центральної агрегації даних комерційного обліку; комерційний облік електричної енергії - це сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії визначає Кодекс комерційного обліку (частина 7 статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з пунктами 2.1.1, 2.1.2 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311, комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО та здійснюється ППКО відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку. Метою організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії є надання учасникам ринку повної та достовірної інформації про обсяги виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, імпортованої та експортованої, а також спожитої електричної енергії у визначений проміжок часу для її подальшого використання та здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Забезпечення комерційного обліку відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії віднесено до функцій оператора системи розподілу (п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до абз. 2 п. 5, п. 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії ОСР (ОСП) надає послуги комерційного обліку споживачам, точки комерційного обліку яких улаштовані на території його ліцензованої діяльності, відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії. До запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

Пунктами 12.4.4, 12.4.6 глави 12.4 розділу XII Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб:

функції АКО з ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії;

оператори системи забезпечують приймання даних комерційного обліку від ППКО (у ролі ОЗД та ОДКО), учасників ринку та/або споживачів, їх обробку, формування, профілювання, валідацію та передачу для розрахунків на ринку за рахунок коштів, передбачених у тарифі на розподіл/передачу електричної енергії. Зазначені функції виконуються операторами систем до дати початку їх виконання АКО з урахуванням поетапного запуску функціонування центральної інформаційно-телекомунікаційної платформи Датахаб;

ППКО виконують функції та надають послуги із зчитування, обробки, формування, валідації, приймання та передачі даних комерційного обліку у межах своєї відповідальності та повноважень за рахунок замовників цих послуг.

Оператори системи та ППКО (у ролі ОДКО) мають забезпечити щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії в систему управління ринком.

Відповідно до пункту 2.2.2 глави 2.2 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії АКО виконує функції: отримання від ППКО валідованих даних комерційного обліку, визначення їх придатності до використання; виконання перевірок повноти інформації, отриманої від ППКО, визначення помилок у даних або випадків відсутності даних; інформування ППКО про стан придатності отриманих даних комерційного обліку та надання вимог щодо повторного надання належних даних для виправлення виявлених помилок; забезпечення центральної агрегації та сертифікації даних комерційного обліку; надання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків, а також учасникам ринку та іншим заінтересованим сторонам, які пов`язані з певною ТКО; забезпечення вирішення суперечок та спірних питань щодо організації та здійснення комерційного обліку в межах компетенції.

При цьому за визначенням, наведеним у підпункті 63 пункту 1.2.1 глави 1.2 розділу I Кодексу комерційного обліку електричної енергії, сертифіковані дані комерційного обліку (сертифіковані дані) - це набір даних комерційного обліку за встановлений період для точки або групи точок комерційного обліку після їх перевірки АКО, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується як з доводами позивача так і з висновками суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах третя особа формує первинні дані комерційного обліку, а відповідач аналізує дані, отримані від ППКО, виконує перевірку повноти інформації, визначає помилки у даних комерційного обліку, проводить процедуру перевірки валідованих даних комерційного обліку з метою їх сертифікації та надає зазначені сертифіковані дані комерційного обліку до АР для подальшого використання у розрахунках відповідно до укладених з учасниками ринку електричної енергії договорів, зокрема для формування рахунків та актів по Договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0044-02022 від 01.01.2019 та Договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0044-01022 від 03.05.2019.

Відтак формування відповідачем первинних документів по зазначеним договорам на підставі неналежних даних комерційного обліку є порушенням прав та інтересів позивача, що і є підставою цього позову.

Наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що спір щодо обсягів електричної енергії, які мають бути внесені третьою особою до системи управління ринком, є спором позивача з третьою особою, і саме третя особа має бути відповідачем у цій справі.

Главою 10.2 розділу X Кодексу комерційного обліку електричної енергії врегульовано порядок вирішення суперечок АКО.

У відповідності до положень цієї глави АКО розглядаються суперечки, що попередньо розглядались сторонами та щодо яких не було досягнуто згоди.

Розгляд такої суперечки може бути ініційовано будь-якою зі сторін шляхом відповідного звернення до АКО. У зверненні можуть також міститись вимоги щодо улаштування ЗКО та вузлів обліку, перегляду або виправлення будь-якого результату та значення даних комерційного обліку електричної енергії, проведення повторних обчислень і, за умови виявлення помилок, проведення заміни відповідних даних комерційного обліку електричної енергії.

У разі отримання ППКО (у ролі ОДКО) вимоги АКО щодо перевірки результатів вимірювання в точці вимірювання, валідованих даних та/або процедур, що використовувалися при формуванні валідованих даних комерційного обліку, ППКО (у ролі ОДКО) повинен провести зазначену перевірку та повідомити АКО про її результати протягом 10 робочих днів від дня отримання відповідної вимоги.

За результатами перевірки ППКО (у ролі ОДКО) надає висновки АКО щодо необхідності залишити незмінними або замінити спірні дані комерційного обліку та у разі відсутності даних або необхідності їх заміни надає висновки щодо причин, які призвели до цього.

ППКО (у ролі ОДКО) аналізує підстави, що викликали суперечку, і інформує АКО про результати аналізу.

Після проведення перевірки ППКО (у ролі ОДКО) надає АКО звіт, який повинен містити:

1) визначення ТКО, щодо якої складено звіт про перевірку;

2) дату і час початку процедури перевірки звернення щодо суперечки;

3) короткий опис суперечки;

4) результат виконання ППКО (у ролі ОДКО) вимоги АКО щодо суперечки та вжиті ним заходи;

5) копії матеріалів з результатами розгляду суперечки;

6) у разі визнання даних "недійсними" - період (дату та час), протягом якого дані комерційного обліку визнані "недійсними", або, у разі проведення подальших робіт з відновлення нормальної роботи вузла обліку, повідомлення АКО в подальшому, з якої дати дані з вузла обліку вважати дійсними.

Після отримання від ППКО (у ролі ОДКО) звіту про перевірку інформації щодо суперечки АКО протягом п`яти робочих днів проводить аналіз отриманих даних щодо суперечки та готує рішення.

АКО за результатами підготовленого ППКО (у ролі ОДКО) звіту про суперечку надає відповідь сторонам суперечки.

Якщо за результатами вирішення суперечки АКО буде прийнято рішення, що результати вимірювання та/або значення даних мають бути замінені, ППКО (у ролі ОДКО) повинен:

1) поінформувати відповідні сторони, що всі дані комерційного обліку з часу останньої дати достовірної реєстрації даних до початку процедури вирішення суперечки буде замінено;

2) надати значення оновлених даних комерційного обліку всім заінтересованим сторонам;

3) якщо результати вимірювання з лічильника зчитуються дистанційно за допомогою автоматизованої системи, повідомити час і дату останнього зчитування даних, що пройшли валідацію;

4) якщо покази лічильника зчитуються і реєструються на місці вручну або електронним шляхом через локальний порт, часом і датою останнього зчитування достовірних даних вважатиметься дата останнього зчитування показів лічильника, зробленого на місці представниками ППКО (у ролі ОЗД).

Суперечки щодо сертифікованих даних комерційного обліку та/або процедур, що використовувалися при формуванні цих даних, повинні вирішуватися АКО протягом 10 робочих днів з дня отримання відповідного звернення.

У результаті проведеного аналізу і перевірок АКО повинен вирішити, що значення сертифікованих даних є правильними і не повинні бути змінені або що звернення обґрунтовано і значення даних мають бути змінені.

У разі відхилення звернення АКО повинен протягом двох робочих днів з дня отримання надати учаснику ринку, який подав це звернення, чіткі роз`яснення щодо причин відхилення цього звернення.

Якщо вирішення суперечки передбачає зміну даних, АКО повинен провести нове формування сертифікованих даних для відповідних учасників ринку та передати ці дані АР та учасникам ринку для здійснення перерахунку платежів.

З огляду на те, що спір у цій справі стосується обсягів розподіленої третьою особою електричної енергії споживачу - ДП "Волиньвугілля" та наслідків вирішення відповідачем суперечки відповідно до глави 10.2 розділу X Кодексу комерційного обліку електричної енергії, його вирішення постає в залежність від правомірності формування третьою особою первинних даних комерційного обліку, водночас зміну таких даних відповідно до вищенаведених положень Кодексу комерційного обліку електричної енергії проводить саме відповідач, як АКО.

За приписами статті 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Система розподілу має бути побудована з урахуванням принципу економічної ефективності, планів розвитку міст (територій), з дотриманням режиму права власності, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, енергоефективності, захисту життя і здоров`я людей, а також раціонального використання енергії відповідно до технічних правил та норм безпеки, передбачених нормативно-технічними документами.

Відповідно до пункту 11.1.2 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 310, ОСР здійснює діяльність з розподілу електричної енергії та надає послуги з розподілу електричної енергії користувачам своєї системи розподілу в межах території ліцензованої діяльності на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором. У випадках, визначених цим Кодексом, ОСР забезпечує розподіл електричної енергії електричними мережами інших власників, які не є ОСР або ОМСР.

У відповідності до пункту 11.5.1 Кодексу систем розподілу послуги з розподілу електричної енергії надаються користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.

Згідно з п. 17 ч. 3 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу зобов`язаний припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника у порядку, визначеному кодексом системи розподілу.

Підпунктом 2 пункту 5.4.1 глави 5.4 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що постачальник "останньої надії" має право припинити постачання електричної енергії до закінчення визначеного Законом України "Про ринок електричної енергії" строку у разі невиконання споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" щодо повної та своєчасної оплати споживачем вартості електричної енергії, а також завершення трирічного терміну призначення постачальника "останньої надії" чи шестимісячного терміну тимчасового покладення Кабінетом Міністрів України обов`язків постачальника "останньої надії" на електропостачальника державної форми власності.

За приписами частин 6, 8, 9 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті. Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

При цьому початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником (пункт 6.2.3 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ).

Отже після спливу 90-деного терміну дія договору постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем припиняється в частині постачання електричної енергії і продовжується в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення.

Наведений висновок викладено також у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 11653/20.1/7-21 від 11.10.2021, де зауважено, що наочно цей принцип виявляється у взаємовідносинах ПОНа зі споживачами - боржниками.

Так, з урахуванням пункту 13.1 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що є Додатком 7 до ПРРЕЕ, у випадках, коли споживач - боржник після спливу 90-денного терміну постачання ПОНом та перебування в подальшому впродовж певного часу на постачанні іншого електропостачальника, повертається на постачання електричної енергії ПОНом, - його взаємовідносини за попереднім договором з ПОНом відновлюються у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, - в частині здійснення розрахунків, у тому числі, дія попередження про припинення постачання електричної енергії у зв`язку із заборгованістю попередніх періодів.

Крім того, у листі № 4593/20.1/7-21 від 08.04.2021 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надано роз`яснення, зокрема щодо процедури припинення постачання електричної енергії споживачам - боржникам за електричну енергію, які відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" повторно приєднуються до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" після спливу 90-денного терміну, встановленого цим Законом.

Так, споживач - боржник постачальника "останньої надії", незважаючи на наявність звернення ПОНа про припинення електроживлення об`єкта споживача, надісланого споживачу та оператору системи в установленому порядку, має можливість фактично змінити електропостачальника за спливом встановленого Законом граничного 90-денного терміну перебування на постачанні ПОНа. Після закінчення цього терміну, навіть за наявності повідомлення про відключення будь-який споживач відповідно до вимог статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" безакцептно припиняє договірні стосунки з ПОНом. При цьому споживач - боржник ПОНа після припинення договірних взаємовідносин з ним має можливість укласти договір про постачання електричної енергії споживачу за власним вибором з іншим електропостачальником (на будь-який мінімальний термін) поза процедурою зміни електропостачальника, встановленою розділом VІ ПРРЕЕ. Після того, як дія такого короткострокового договору припиняться - зазначений споживач-боржник ПОНа, безакцептно поновлює договірні відносини з ПОНом, приєднуючись згідно з положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" повторно до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вже з наявним боргом за спожиту електричну енергію.

У той же час положеннями пункту 3.1.6 ПРРЕЕ визначено, шо однією з умов здійснення постачання електричної енергії споживачу є відсутність простроченої заборгованості за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі. Зазначена умова має бути беззастережно дотримана при повторному приєднанні споживача-боржника до договору з ПОНом. Тобто, за таких умов попередження про припинення постачання, яке надане ПОНом в попередньому періоді і яким розпочата процедура відключення споживача, є чинним, і продовжує свою дію з першого дня нового періоду постачання. Це ж стосується попередження про відключення, що надавалося споживачу ОСРом в рамках розпочатої постачальником процедури відключення. При цьому, оператори системи зобов`язані невідкладно виконувати наявні на час повторного приєднання вимоги про припинення постачання споживачів-боржників, надані ПОНом в попередньому періоді - шляхом відключення такого споживача-боржника з першого дня відновлення його договірних стосунків з ПОНом.

Всі спожиті після дати поновлення договірних відносин з ПОНом споживачем-боржником обсяги електричної енергії у разі нездійснення відключення оператором системи на виконання попереджень про відключення, якими започаткована процедура відключення в попередньому періоді постачання, - покладаються на втрати ОСР, як це передбачено пунктом 6.5 Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

У разі невиконання зазначених вище заходів з припинення обмеження постачання електричної енергії споживачам - боржникам ПОНа, ОС відповідно до пункту 6.5 Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії має віднести на власні втрати обсяги електричної енергії, спожиті, у тому числі, з дати повторного приєднання споживачем - боржником ПОНа до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, листом № 44/09-11335/ПОН від 30.12.2021, адресованим операторам систем розподілу/передачі та НКРЕКП, позивач повідомив про чинні вимоги постачальника на відключення, зокрема об`єкта (точки комерційного обліку) споживача - ДП "Волиньвугілля" у зв`язку з невиконанням ним умов Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Крім того, після отримання повідомлення, що з 13.01.2022 вказаний споживач переводиться на постачання електричної енергії до позивача, як постачальника "останньої надії", позивач листом № 44/09-000920/В від 13.01.2022 звернувся до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" з вимогою на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача - ДП "Волиньвугілля", у якій повідомив про дату та час припинення електропостачання (28.01.2022 з 9:00), а також про попередження ним споживача про припинення розподілу електричної енергії.

Згідно з пунктом 11.5.2 глави 11.5 розділу XI Кодексу систем розподілу одним з випадків припинення розподілу електричної енергії є звернення електропостачальника (припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії).

Припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником (пункт 7.5 розділу VII ПРРЕЕ).

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами скаржника, що електроживлення ДП "Волиньвугілля" мало бути припинене з 13.01.2022, відтак обсяги електричної енергії, використані споживачем після дати, зазначеної постачальником у вимозі про відключення, повинні покладатись на втрати оператора системи, в даному випадку - третьої особи.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан.

Частиною 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507, Міністерство енергетики України (Міненерго) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міненерго є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує:

формування та реалізує державну політику в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексі (далі - паливно-енергетичний комплекс);

формування та реалізацію державної політики у сфері відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів газового палива та у сфері нагляду (контролю) у галузях електроенергетики і теплопостачання.

Пунктом 8 цього Положення визначено, що Міненерго у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. Накази Міненерго, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Нормативно-правові акти Міненерго підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку. Накази Міненерго, видані в межах повноважень, передбачених законом, обов`язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та громадянами.

Колегією суддів встановлено, що наказом Міністерства енергетики України № 91 від 27.02.2022 "Про заборону відключення об`єктів критичної інфраструктури" операторам систем розподілу електричної енергії на період дії воєнного стану в Україні заборонено здійснювати відключення та/або обмеження електропостачання об`єктів критичної інфраструктури.

Крім того, наказом Міністерства енергетики України № 104 від 04.03.2022 "Щодо проведення розрахунків на ринку електричної енергії" визначено, що тимчасово на період дії воєнного стану в Україні та впродовж 30 днів після завершення воєнного стану споживачі електричної енергії, які станом на 01 березня 2022 року не перебували на постачанні постачальником "останньої надії" та яким припиняється постачання електричної енергії поточним постачальником, переводяться на постачання до електропостачальника, на якого покладено спеціальні обов`язки постачальника універсальних послуг (п. 1); на споживачів електричної енергії, які станом на 01 березня 2022 року перебували на постачанні постачальником "останньої надії", норми цього наказу не поширюються (п. 6).

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, що вищезазначені накази не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, як того вимагають Указ Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 03.10.1992 № 493/92 та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, а відтак не є нормативно-правовими актами та їх положення не є належною нормативною підставою для невиконання вимоги електропостачальника на відключення електроживлення споживача і продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" понад встановлений Законом України "Про ринок електричної енергії" 90-денний термін.

Водночас наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.04.2022 за № 441/37777, затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, згідно з абзацом 2 пункту 7 якого постачальник "останньої надії" у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування (крім випадку зміни постачальника за ініціативою споживача в порядку глави 6.1 розділу VI Правил роздрібного ринку електричної енергії) здійснює постачання електричної енергії тим споживачам, у яких відсутній електропостачальник, в тому числі яким станом на 04 березня 2022 року постачання електричної енергії здійснював постачальник "останньої надії".

У пункті 8 вищенаведеного Положення зазначено, що відключення певних категорій споживачів здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) об`єкти, які перебувають на території (області, району, об`єднаної територіальної громади), на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих територіях України мають бути відключені оператором системи за зверненням споживача та/або відповідної військової адміністрації на адміністративній території розташування об`єкта споживача у разі ризиків використання такого об`єкта державою-агресором. Операторам системи дозволяється обґрунтовано відмовляти електропостачальнику, споживачу та відповідній військовій адміністрації у здійсненні робіт з припинення електропостачання у випадку відсутності забезпечення безпеки виконання таких робіт;

2) учаснику роздрібного ринку електричної енергії забороняється відключення споживача без погодження відповідною військовою адміністрацією на адміністративній території розташування об`єкта споживача у разі, якщо об`єкт споживача забезпечує роботу:

органів державної влади (Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, органи судової влади тощо);

військових адміністрацій та органів місцевого самоврядування;

військових частин та територіальних центрів комплектування і соціальної підтримки (в тому числі об`єкти, що використовуються для територіальної громади в умовах воєнного стану);

телекомунікацій та зв`язку;

закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності;

об`єктів ДСНС;

об`єктів, що забезпечують тепло-, газо-, електро- та водопостачання;

установ та органів юстиції;

правоохоронних органів (органів внутрішніх справ, органів прокуратури, СБУ);

підприємств повітряного, водного, автомобільного та залізничного транспорту;

інших об`єктів, визначених відповідною військовою адміністрацією, у тому числі які виконують мобілізаційні завдання (замовлення) зі створення, виробництва, ремонту та постачання озброєння, боєприпасів, військової техніки, спеціальних комплектувальних виробів, а також виконують мобілізаційні завдання (замовлення) зі створення, виробництва та постачання матеріально-технічних засобів, а також ті, які використовуються для надання життєво важливих послуг для населення, задіяні у сфері забезпечення продуктами харчування, лікарськими засобами, споживчими та побутовими товарами.

Учасник роздрібного ринку та оператор системи забезпечують зберігання та обробку інформації щодо таких об`єктів з додержанням вимог нормативно-правових актів щодо захисту інформації з обмеженим доступом.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів констатує, що матеріалами справи підтверджується, що третя особа вживала заходів для отримання погодження Володимир-Волинської військової адміністрації щодо припинення електропостачання вугільним підприємствам Володимир-Волинського району, про що свідчать протоколи № 4 від 06.06.2022 та № 6 від 24.06.2022 засідань районної комісії з розгляду питань погодження відключення споживача від електроенергії, у яких, за наслідком розгляду відповідних подань третьої особи вирішено пропонувати голові Володимир-Волинської військової адміністрації не погоджувати Державному підприємству "Регіональні електричні мережі" Західна філія відключення споживачів електричної енергії, що розташовані в межах Володимир-Волинського району, так як відключення від електроенергії призведе до тяжких техногенних та екологічних наслідків, а також лист Волинської обласної військової адміністрації № 1783/45/2-23 від 14.03.2023.

Таким чином за загальним правилом, у випадку продовження використання споживачем електричної енергії, попри вимогу постачальника про відключення електроживлення, обсяги електричної енергії, спожиті таким споживачем покладаються саме на оператора системи як особу, зобов`язану здійснити відповідне відключення. Водночас, з огляду на нормативне регулювання функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду, із набранням чинності наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 року № 148 дія договору позивача з ДП "Волиньвугілля" фактично була поновлена в частині здійснення постачання електричної енергії, а відтак твердження позивача про необхідність покладення обсягів постачання електричної енергії цьому споживачу на втрати оператора системи є помилковими.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач, як адміністратор комерційного обліку, при вирішенні суперечки дійшов обґрунтованого висновку про те, що значення сертифікованих даних є правильними і не повинні бути змінені, що свідчить про безпідставність позовних вимог, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про відмову в позові.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на положення ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» і Правил роздрібного ринку електричної енергії (щодо постачання електричної енергії споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів), адже, як вірно зазначено відповідачем та не спростовано скаржником, що під час дії воєнного стану застосуванню підлягає спеціальна норма ч. 8 ст. 16 Закону України «Про ринок електричної енергії», за якою в разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду.

Вказаним органом є Міністерство енергетики України відповідно до Положення про Міністерство енергетики України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 507. При цьому згідно з абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період включає, зокрема, час мобілізації і воєнний час.

Таким чином, Положення № 148 і передбачені ним надзвичайні заходи з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам, для забезпечення стабільної роботи ринку електричної енергії в умовах воєнного стану прийняті на виконання ч. 8 ст. 16 Закону і жодним чином не порушують наведені Позивачем положення законодавства, зокрема ст. 64 Закону (які не є спеціальними для особливого періоду).

У свою чергу недоречними є і посилання скаржника на постанови Верховного Суду, прийняті ще у 2021 році за інших фактичних обставин, з іншими вимогами та стосувались застосування інших актів законодавства, не враховуючи змін, що відбулися у зв`язку із введенням воєнного стану.

Всі інші доводи, наведені скаржником у апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 у справі №910/12587/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/12587/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 04.06.2024.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.В. Тищенко

М.Л. Яковлєв