СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 червня 2024 року м. Харків Справа № 917/1022/23

Східний апеляційний господарський суд у складі:

суддя Білоусова Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу Кременчуцької гімназії №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. № 1302 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.04.2024 у справі № 917/1022/23 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Кльоповим І.Г., повний текст рішення складено та підписано 03.05.2024)

за позовом Кременчуцької гімназії №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, м.Кременчук, Полтавська область,

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м.Полтава,

про здійснення перерахунку вартості наданих послуг,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.04.2024 у справі №917/1022/23 у позові Кременчуцької гімназії №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відмовлено повністю.

Кременчуцька гімназія №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 24.04.2024 у справі №917/1022/23 повністю, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Кременчуцької гімназії №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1022/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

03.06.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1022/23.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2684,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги у даній справі повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 4026,00 грн (2684,00 грн*150%).

В той же час, враховуючи застосування до суми 4026,00 грн коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки апеляційна скарга подана в електронному вигляді, розмір судового збору за подання апеляційної скарги в означеному випадку повинен становити 3220,80 грн. Однак, до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору.

Також апелянт просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі №917/1022/23.

Посилається на те, що позивач у справі є навчальним (освітнім) закладом, комунальної форми власності, який фінансується за рахунок місцевого бюджету. Через військову агресію фінансування навчального закладу обмежено, він не має вільних коштів і фінансової можливості для оплати судового збору, оскільки всі можливі кошти направляються власником на допомогу армії, улаштування укриттів та інших заходів для забезпечення безпеки учасників освітнього процесу і населення.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати визначені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яка надає суду право з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати лише за наявності викладених у вказаній статті умов до яких не було внесено змін із введенням в Україні воєнного стану.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним (подібна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.03.2021 у справі №912/3514/20, від 17.06.2022 у справі № 910/12556/20 тощо).

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Однак предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Крім того, запровадження на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, не є підставою для відстрочення сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Тому вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, № 28249/95, § 60).

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги скаргу Кременчуцька гімназія №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області належним чином не обґрунтувала та не підтвердила відповідними доказами наявність підстав для його задоволення, оскільки саме по собі посилання скаржника на те, що позивач у справі є навчальним (освітнім) закладом, комунальної форми власності, який фінансується за рахунок місцевого бюджету, не є підставою для відстрочення від сплати судового збору у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів із метою забезпечення сплати судового збору.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Отже, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (3220,80 грн), суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Кременчуцької гімназії №8 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. № 1302 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.04.2024 у справі № 917/1022/23 залишити без руху.

2.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою court.gov.ua/sud4875

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Я.О. Білоусова