ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"30" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5582/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
розглянувши зареєстровану 21.05.2024 р. за вх. № 2-841/24
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ
про ухвалення додаткового рішення
по справі № 916/5582/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ
до відповідача: Акціонерного товариства ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ
про стягнення 6767508,43 грн заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії,
за участю представників сторін:
від позивача (заявника): Драгун А.С.,
від відповідача: не з`явився,
Товариство з обмеженою відповідальністю СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ (далі ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ, Позивач) використовуючи систему Електронний суд звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Акціонерного товариства ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ (далі АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ, Відповідач), в якій просить:
стягнути 8452618,03 грн заборгованості, з яких 1685109,60 грн пені та 6767508,43 грн попередньої оплати;
зобов`язати Акціонерне товариство ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ приєднати електроустановки Товариства з обмеженою відповідальністю СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ об`єкта (багатоквартирного житлового комплексу з відкритим паркінгом та вбудовано- прибудованими приміщеннями розташованими за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б) до електричних мереж системи розподілу відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації погодженої на підставі Технічного рішення № 0021-2021-0101 від 05.08.2022 р.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 21.12.2023 р. позовній заяві ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/5582/23 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2024 р. прийнято позовну заяву ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5582/23, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.
31.01.2024 р. АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ реалізовано право на подачу відзиву на позовну заяву.
31.01.2024 р. ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ представлено клопотання про долучення до матеріалів справи акту НКРЕКП від 26.12.2023 р. № 559.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2024 р. відкладено підготовче засідання на 27.02.2024 р.
15.02.2024 р. ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ представлено відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.02.2024 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.03.2024 р.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.04.2024 р.
21.03.2024 р. АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ представлено заперечення, в яких підтримує викладену у відзиві позицію.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 25.04.2024 р.
23.04.2024 р. АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ представлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
24.04.2024 р. ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ представлено заперечення проти долучення представлених доказів до матеріалів справи разом із клопотанням про долучення до матеріалів справи доказів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.04.2024 р. призначено розгляд справи на 02.05.2024 р.
30.04.2024 р. АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ представлено додаткові письмові пояснення.
01.05.2024 р. АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ представлено заперечення проти долучення до матеріалі справи представлених Позивачем доказів.
02.05.2024 р. ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ звернулось із клопотанням про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог у зв`язку із відмовою від позовних вимог про стягнення з АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ 1685109,60 грн пені.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 07.05.2024 р.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2024 р. відкладено розгляд справи на 13.05.2024 р.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 р. прийнято відмову ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ від позовних вимог в частині стягнення з АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ 1685109,60 грн пені та закрито провадження у справі в цій частині.
13.05.2024 р. Господарським судом Одеської області ухвалено рішення у справі про стягнення з АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ на користь ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ 6767508,43 грн попередньої оплати та зобов`язано АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ приєднати електроустановки ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ об`єкта (багатоквартирного житлового комплексу з відкритим паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщеннями розташованими за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Львівська, 15-Б) до електричних мереж системи розподілу відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації, погодженої на підставі Технічного рішення № 0021-2021-0101 від 05.08.2022 р.
Заявник посилається на укладений 04.08.2021 р. договір № 56/21 про надання правової допомоги, 15.12.2023 р. додаткову угоду та складений 14.05.2024 р. акт приймання-передачі наданих послуг № 3.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.05.2024 р. призначено заяву ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ до розгляду в засіданні суду на 30.05.2024 р.
Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 23.05.2024 р. до електронного кабінету АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ доставлено вищезазначену ухвалу.
У призначене на 30.05.2024 р. судове засідання представник АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ не з`явився, натомість 29.05.2024 р. звернулось із заявою про відкладення розгляду справи та продовження строку на подачу заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення з підстави надмірної завантаженості представника та недостатності часу для підготовки заперечень.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 р. відмовлено у задоволенні заяви АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ від 29.05.2024 р., оскільки заявником не представлено жодних доказів в підтвердження надмірної завантаженості представника, окрім того, АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ як юридична особа не позбавлена права на залучення до участі іншого представника, в т.ч. в порядку самопредставництва.
30.05.2024 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:
04.08.2021 р. між ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ (Клієнт) та Драгун А.С. (Адвокат), яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001274 від 17.03.2020 р., виданого Радою адвокатів Черкаської області, укладено договір № 56/21 про надання правової допомоги (Договір), за умовами пункту 1.1 якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені Сторонами у Договорі.
Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень, здійснює діяльність від імені та в інтересах Клієнта без обмежень повноважень, встановлених чинним законодавством, зокрема: представляти інтереси Клієнта у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі в органах внутрішніх справ, структурних підрозділах прокуратури України та інших правоохоронних органах, в органах Державної виконавчої служби України, в органах Податкової служби України, Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України, а також вести від імені Клієнта справи у всіх судових установах України, з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, скаржнику, третій та зацікавленій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, стягувану або боржнику, в тому числі захищати інтереси Клієнта у цивільних, адміністративних, господарських та кримінальних справах, під час досудового слідства та судового розгляду, у справах про адміністративні правопорушення, для чого надається право Адвокату: подавати від імені Клієнта заяви, втому числі позовні заяви, знайомитись із матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового засідання, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності, одержувати копії рішень, постанов та ухвал, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які приймають участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати клопотання, заяви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти заяв, клопотань, доводів, міркувань інших осіб, змінювати підстави та предмет позову, визнавати позов повністю та/або частково, укладати мирові угоди тощо, одержувати документи в будь- яких компетентних органах, сплачувати судовий збір або будь-які інші платежі, розписуватись за Клієнта, а також виконувати всі інші дії, пов`язані із виконанням цього Договору (пункт 1.2).
Права та обов`язки Адвоката: при виконанні доручень Клієнта та умов Договору Адвокат зобов`язаний реалізовувати права та обов`язки за Договором, керуючись виключно інтересами Клієнта та діяти з таким розрахунком, щоб максимально знизити можливість заподіяння матеріальної чи нематеріальної шкоди та будь-яких інших збитків Клієнту та вірогідність притягнення Клієнта у майбутньому до будь-яких видів відповідальності (пункт 2.1.1).
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань в строк до 31.12.2022 р. (пункт 3.1).
Після закінчення строку дії Договору, якщо Сторони продовжують виконувати його умови. Договір вважається поновлений строком на один календарний рік на тих самих умовах (пункт 3.3).
Гонорар є формою винагороди Адвоката за надання правової допомоги Клієнту (пункт 4.1).
За правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами за пропозицією Адвоката, про що між сторонами укладається відповідна додаткова угода (пункт 4.2).
Сторони погоджуються, що гонорар обґрунтовано сплачено та отримано Адвокатом у разі здійснення всіх або кількох наступних послуг: знайомлення та робота з документами, надання юридичної консультації, підготовка позовної заяви, звернення до правоохоронних органів, адвокатського запиту, представництво інтересів у суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції (за одну справу), захист в кримінальному провадженні в органах досудового розслідування, представництво інтересів потерпілого, підготовка заяв, клопотань, скарг, запитів, пояснень, відзивів, заперечень, відповіді, витребування доказів, участь в судових засідань та у провадженнях, які розглядає слідчий суддя (пункт 4.3).
Фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором, не включаються в розмір гонорару та оплачуються Клієнтом окремо, шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Адвоката (пункт 4.4).
Гонорар може бути сплачений одноразово у вигляді передплати у розмірі 100 відсотків, або частинами за домовленістю Сторін. Сплачений гонорар не повертається (пункт 4.5).
У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та/або законом (пункт 5.1).
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.
15.12.2023 р. між ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ як Клієнтом та Драгун А.С. як Адвокатом укладено Додаткову угоду № 03 до Договору, умовами пункту 1 якої встановлено, що дана Додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката Драгун А.С. за надання юридичних послуг (правової допомоги) у справі за позовом ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ до АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ про стягнення 8452618,03 грн заборгованості, з яких 1685109,60 грн пені та 6767508,43 грн попередньої оплати, за укладеним 29.01.2021 р. договором про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проектуванням лінійної частини приєднання Замовником № 0021-2021-0101, адвокат Драгун А.С. зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному Суді.
Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди Вартість послуг складає (вартість однієї години роботи/вартість однієї процесуальної дії (судового засідання)): зустріч з клієнтом, надання консультаційних послуг 1000 грн; підготовка одного процесуального документа (позовна заява, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, письмові пояснення та інше.) 2500,00 грн; представництво інтересів в судовому процесі Інтересів клієнта (оплата здійснюється за одне судове засідання, незалежно від його тривалості) 3000,00 грн; Підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу, рішення суду, відзиву на апеляційну скаргу, заперечення проти відкриття апеляційного провадження 5000,00 грн; складання касаційної скарги на ухвалу, рішення суду, відзиву на касаційну скаргу, заперечення проти відкриття касаційного провадження 7000,00 грн.
Оплата послуг здійснюється після винесення рішення по суті справи, за кожною завершеною стадією судового процесу, протягом трьох календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг (Акту приймання-передачі наданих послуг) і отримання Клієнтом рахунків-фактури від Адвоката (пункт 3.1).
Правова допомога вважається наданою після підписання Акту надання послуг (Акту приймання-передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріпляється печатками (пункт 6.1).
Адвокат надає Клієнту Акт надання послуг (Акт приймання-передачі наданих послуг), в якому зазначає зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (пункт 6.2).
Додаткова угода підписана представниками сторін та скріплена печатками контрагентів.
На підставі ордеру від 20.12.2023 р. серії СА № 1072617 Адвокат Драгун А.С. представляє інтереси ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ у Господарському суді Одеської області.
Акт підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів без зауважень та/або заперечень.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 р. у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.
За змістом частини 3 статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18.
Відповідно до приписів частини 4 статті 236 ГПК України господарський суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.
Як зазначалося, 04.08.2021 р. між Адвокатом Драгун А.С. та ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ як Клієнтом укладено Договір № 56/21 про надання правової допомоги, умовами якого передбачено сплату гонорару як форму винагороди за надання правової допомоги, розмір, умови та порядок розрахунку якого визначається укладеною додатковою угодою.
У той же час, 15.12.2023 р. між Адвокатом Драгун А.С. та ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ як Клієнтом укладено Додаткову угоду № 03 до Договору, якою передбачено відповідний перелік послуг, що надаються із погодинною оплатою їх вартості.
Таким чином, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Додатковій угоді та Акті приймання-передачі наданих послуг у вигляді погодинної оплати вартості наданих послуг, які складаються з зустрічі з клієнтом, надання консультаційних послуг, узгодження правової позиції; підготовки одного процесуального документа (за наведеним переліком); участі в судових засіданнях.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (частина 5 статті 126 ГПК, постанова Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).
Верховний Суд з посиланням на частину 6 статті 126 ГПК неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 р. у справі № 826/2689/15; від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).
АТ ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ клопотання про зменшення розміру витрат ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ на професійну правничу допомогу адвоката не подавало, відтак, місцевий суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи через призму критеріїв, встановлених частиною 4 статті 126 ГПК України.
У цій справі, господарський суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись в тому числі такими критеріями, як пов`язаність цих витрат з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору (пункти 1-2 частини 5 статті 129 ГПК України, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц), дійшов висновку не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення, з огляду на наступне.
Втім, зустріч з клієнтом, надання консультаційних послуг, узгодження правової позиції, на переконання господарського суду є фактично діями, ідентичними підготовці позовної заяви для її пред`явлення до суду, відтак, на переконання господарського суду, відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача витрат, заявлених як компенсація за зустріч із Адвокатом стосовно отримання консультаційних послуг та узгодження правової позиції.
Ухвалюючи 13.05.2024 р. рішення у справі місцевим судом надано оцінку представленим ТОВ СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ заявам по суті справи разом із іншими клопотаннями та заявами, окрім того, представник Позивача приймав участь у всіх засіданнях суду.
Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 18.01.2024 р. у справі № 9901/459/21 зауважено, що обов`язок адвоката щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді передбачає не лише відповідальність за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а зобов`язує адвоката вчинити комплекс дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.
Стягнення витрат на правничу допомогу, до складу якої включено витрати на участь адвоката у судовому засіданні, Великою Палатою Верховного Суду визнано виправданим, оскільки участь у судовому засіданні не є формальною присутністю в ньому, а супроводжується підготовкою адвоката до цього засідання, витрачанням часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередню участю в судовому засіданні.
Верховним Судом у поставові від 25.12.2021 р. у справі № 755/7943/20-ц зауважено, що квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 244, Господарського процесуального кодексу України, -
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/5582/23 задовольнити частково.
3. У задоволені решти заяви відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 04 червня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут