ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024м. ДніпроСправа № 904/1781/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ", 01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, 3А,

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", 52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, будинок 2,

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Мороз Олексій Володимирович

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 3 054 378,61 грн. інфляційних втрат на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року (180 535 212,23 грн.), за період липень 2023 -квітень 2024; 2 488 119,72 грн. 3 % річних на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22- 02/018/09П від 25.02.2022 року (110 193 214,23 грн.), за період з 13.07.2023 по 12.04.2024; 87 590,85 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (1 835 400,00 грн.), за період березень 2023 квітень 2024; 56 075,53 грн. 3 % річних на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (1 835 400,00грн.), за період з 08.04.2023 по 12.04.2024.

Ухвалою суду від 23.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

25.04.2024р. та 10.05.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заява та клопотання про зменшення розміру 3% та інфляційних втрат на 90% обґрунтовуючи тим, що відповідач є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України; згідно з п. 2.1. Статуту ДП СхідГЗК, підприємство створене з метою забезпечення потреб атомних електростанцій України в урані шляхом видобутку уранових руд, виробництва концентрату природного урану; відповідача віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83; згідно з Наказом Міністерства енергетики України від 07.09.2022 № 1-ДСК ДП СхідГЗК внесено до переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору. Також відповідач зазначає, що

Законом подовжується до 01.01.2025 термін дії мораторію на примусове стягнення боргів та банкрутство окремих підприємств у сфері енергетики; мораторій поширюється на державні вугледобувні підприємства, СхідГЗК та обленерго регіонів, де тривають активні бойові дії; продовження терміну дії мораторію гарантує збереження майна вказаних підприємств та можливість здійснення ними господарської діяльності.

21.05.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд поновити строк на подання відповіді на відзив та долучити до матеріалів справи додаткові докази та відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат на 90%.

28.05.2024р. до суду від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 70 000,00грн.

Ухвалою суду від 28.05.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2024р.

В судове засідання 04.06.2024р. з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 30.05.2024р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (споживач) були укладені договори про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021 року, № К-ПГ-С/21-11/029 від 11.09.2021 року, № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022р. у справі № 904/1326/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцігська, 3А, код 42601505) за Договором № 283/03/84 про закупівлю газу від 21.04.2021 58 799 417,95 грн. основний борг, 1 469 081,87 грн. індекс інфляції, 11 558 694,67 грн. заборгованості за поставлений товар згідно Акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2021; за Договором № К-ПГ-С/21-11/029 про закупівлю газу від 09.11.2021 99 623 396,40 грн. основний борг, 1 029 897,54 грн. 3 % річних, 6 837 410,87 грн. пені, 12 591 419,49 грн. індексу інфляції; за Договором № К-ПГ-С/22-02/018/09П про закупівлю газу від 25.02.2022 10 569 817,83 грн. основного боргу, 1 162 897,88 грн. індексу інфляції, 1 635 866, 36 грн. пені, 860 810,95 грн. судового збору. У решті позову відмовлено.

23.12.2022р. на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022, яке набрало законної сили 12.12.2022, був виданий наказ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2022р. по справі № 904/2909/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 835 400,00грн задоволені. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 14309787; вул. Горького, будинок 2, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, 52210) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" (ідентифікаційний код 42601505; вул. Лейпцизька, 3А, м. Київ, 01015) грошові кошти в розмірі 1835 400,00грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 27531,00грн,

27.02.2023р. на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2022, яке набрало законної сили 20.02.2023, був виданий наказ.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до параграфу 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається, укладений між сторонами Договір від 21.04.2021 №283/03/84В про закупівлю природного газу за свою правовою природою є договором поставки.

За приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з частинами 1-3 статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: - після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю; - за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; - у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; - згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин. Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору про закупівлю.

Як вбачається, Господарський суд Дніпропетровської області у рішенні від 30.11.2022 у справі №904/2909/22 зазначає, зокрема, що:

- матеріалами справи підтверджується, що на виконання пункту 7 "Забезпечення виконання договору про закупівлю" Розділу VI "Результати торгів та укладання договору про закупівлю" Тендерної документації позивач 19.04.2021 перерахував на рахунок відповідача 5% від вартості договору, що складає 1 835 400,00 грн.;

- позивачем виконано умови договору щодо поставки природного газу, однак відповідач своєчасно не тільки не розрахувався за поставлений природний газ, але й не повернув позивачеві на його вимогу перераховані на забезпечення виконання зобов`язання грошові кошти у розмірі 5 % від вартості договору. Враховуючи виконання позивачем зобов`язань за договором з поставки природного газу (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 9 від 31.12.2021), строк повернення забезпечення виконання зобов`язання у сумі 1 835 400,00грн є таким, що настав;

- у встановлений строк відповідач свої зобов`язання з повернення забезпечення виконання зобов`язання не виконав;

- доказів повернення забезпечення виконання зобов`язання у сумі 1 835 400,00грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності заборгованості не спростував.

Відповідно до умов підпунктів 1, 4 пункті 7 "Забезпечення виконання договору про закупівлю" Розділу VI "Результати торгів та укладання договору про закупівлю" Тендерної документації замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі договору про закупівлю, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Сума заборгованості за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року, встановлена Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року у справі № 904/1326/22 становить 180 551 326,85 грн. З врахуванням часткового стягнення заборгованості державною виконавчою службою: 13.03.2023 р. в сумі 12739, 99 грн. та 18.04.2023 р. в сумі 3 374,64 грн. (всього 16 11,62 грн.), основна сума заборгованості складає 180 535 212, 23 грн. Заборгованість на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 складає 1 835 400,00 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається позивачем здійснено інфляційні нарахування в розмірі 3 054 378,61 грн. на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року (180 535 212,23 грн.), за період липень 2023 -квітень 2024; 2 488 119,72 грн. 3 % річних на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22- 02/018/09П від 25.02.2022 року (110 193 214,23 грн.), за період з 13.07.2023 по 12.04.2024; 87 590,85 грн. інфляційних втрат на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (1 835 400,00 грн.), за період березень 2023 квітень 2024; 56 075,53 грн. 3 % річних на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (1 835 400,00грн.), за період з 08.04.2023 по 12.04.2024.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, арифметично правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних нарахувань на 90 %, суд зазначає наступне.

Судом врахована правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (провадження № 12-79гс19), щодо можливості зменшення (відмови у стягненні) судом загального розміру процентів річних, виходячи із принципів розумності, справедливості та пропорційності, а саме:

- справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин (пункт 8.20);

- закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах (пункт 8.26);

- господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань (пункт 8.32);

- якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (пункт 8.33);

- звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, позивач не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру (пункт 8.36);

- з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві та виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених у статті 233 Господарського кодексу України, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (пункти 8.37 -8.38).

Як вбачається, відповідачем не додано жодного доказу на підтвердження фінансового стану та жодного доказу неможливості своєчасно виконати зобов`язання.

Судом взято до уваги, що відповідачем не виконано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2022 у справі №904/2909/22, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 1 835 400 грн. 00 коп. задоволено. Матеріали справи не містять, сторонами не надано доказів того, що відповідачем взагалі вживалися заходи щодо виконання вказаного рішення суду.

Також суд звертає увагу, що строк виконання зобов`язання з повернення забезпечувального платежу є таким, що настав ще 10.01.2022, тобто ще до введення в Україні воєнного стану.

В той же час, судом також було враховано інтереси позивача та прийнято до уваги, що позивач мав правомірні очікування щодо повернення забезпечувального платежу у встановлений строк.

З огляду на викладене, заперечення відповідача відхиляються господарським судом.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру 3 % та інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00грн., суд зазначає наступне.

01 вересня 2023 року між адвокатом Морозом Олексієм Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (замовник) був укладений Договір № 2-С про надання правничої допомоги.

СТОРОНИ домовились, що відповідно до п. 1.1. Договору ЗАМОВНИК доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

01 квітня 2024 року до Договору на підставі підписаної між сторонами Додаткової угоди № 3 були внесені наступні зміни:

1. Пунктом 1 даної Додаткової угоди передбачено, що СТОРОНИ домовились, що відповідно до п. 1.1. Договору ЗАМОВНИК доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо питання взаємовідносин ЗАМОВНИКА з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»» () з приводу стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних на суму заборгованості 180 535 212 грн. 23 коп. за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року , а також на суму заборгованості 1 835 400 грн. 00 коп. на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22.

2. Пунктом 2 Додаткової угоди було передбачено, що СТОРОНИ встановлюють, що вартість правничої допомоги, встановленої п.1. цієї Додаткової угоди, визначається фіксованою сумою 70 000 грн, за повний комплекс послуг АДВОКАТА щодо правничої допомоги на стадії розгляду справи судом 1-й інстанції та включає в себе (але не обмежується) : збором необхідних доказів, підготовкою позовної заяви, представництво інтересів ЗАМОВНИКА в суді, підготовка документів, в тому числі процесуальних, представництво інтересів ЗАМОВНИКА в інших органах державної влади та місцевого самоврядування, а також в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначив попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00 грн.

Згідно акту-звіту від 28.05.2024р. до договору про надання правничої допомоги від 01.09.2023р. № 2-С, в межах здійснення представництва інтересів ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» у справі № 904/1781/24 адвокат надав правничу допомогу вартістю 70,00грн., а саме: правнича допомога щодо питання взаємовідносин ЗАМОВНИКА з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»» () з приводу стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних на суму заборгованості 180 535 212 грн. 23 коп. за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року, а також на суму заборгованості 1 835 400 грн. 00 коп. на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22.

Статтею 15 ГПК України регламентовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З урахуванням вищезазначених вимог закону при визначені розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.11.2021 у справі №914/1945/19, від 23.11.2021 у справі №873/126/21).

Господарський суд надав оцінку наданим позивачу послугам професійної правової допомоги та дійшов таких висновків.

Суд вважає, що вартість послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у справі є стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Даний спір для кваліфікованого адвоката є спором незначної складності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/1781/24 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 70 000,00грн., а тому обґрунтованими, справедливими та співмірними визнаються судом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн., що покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір в розмірі 68 232,17грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", 52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, будинок 2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ", 01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, 3А, 3 054 378,61 грн. інфляційні втрати на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року (180 535 212,23 грн.), за період липень 2023 - квітень 2024; 2 488 119,72 грн. 3 % річних на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року (110 193 214,23 грн.), за період з 13.07.2023 по 12.04.2024; 87 590,85 грн. інфляційні втрати на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (1 835 400,00грн.), за період березень 2023 квітень 2024; 56 075,53 грн. 3 % річних на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (1 835 400,00 грн.), за період з 08.04.2023 по 12.04.2024., судовий збір в розмірі 68 232,17грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

В іншій частині заявлених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.06.2024

Суддя С.П. Панна