ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3470/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Ярош А.І., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, м. Чорноморськ Жорін В.П., в порядку самопредставництва;

від Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м.Чорноморськ не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон, с. Молодіжне, Одеського району, Одеської обл. адвокат Соколов Д.С., на підставі ордера;

від групи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача групи фізичних осіб Лужанов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, м. Чорноморськ та Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м.Чорноморськ

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року, м. Одеса, суддя Д`яченко Т.Г., повний текст рішення складено та підписано 04.03.2024 року

у справі №916/3470/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон, с. Молодіжне, Одеського району, Одеської обл.

до відповідача Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, м.Чорноморськ, Одеська обл.

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м. Чорноморськ; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83

про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Саймон звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, у якій просило суд розірвати договір оренди №97 від 01.06.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон та Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області; зобов`язати Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області здійснити перерахунок орендної плати за договором оренди землі №97 від 01.06.2013 року про оренду земельної ділянки площею 6,0493 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:019:0081), що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, укладеного між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Саймон», на умовах звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Саймон» від сплати орендної плати за весь період знаходження земельної ділянки площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, під арештом, накладеним ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к, тобто з 08.12.2022 року до моменту закінчення дії арешту; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю Саймон вказало, що між ним та Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області 01.03.2013 року було укладено договір оренди №97, відповідно до якого йому було передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,0493 га несільськогосподарського призначення із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:019:0081), що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, терміном на 49 років, яку в подальшому позивачем було передано у суборенду Обслуговуючому кооперативу Кольоровий бульвар, який належним чином не виконує своїх господарських зобов`язань та не сплачує за користування земельною ділянкою.

Як зауважено позивачем, 14.06.2021 року ним до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області було подано заяву про видачу рішення про припинення договору оренди вказаної вище земельної ділянки з ініціативи орендаря задля уникнення недопущення накопичення боргу перед відповідачем та 20.12.2021 року заяву про надання дозволу про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки, які Чорноморською міською радою розглянуті у визначений законодавством строк не були, а листом від 21.04.2023 року повернуті без розгляду.

Зазначаючи про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон вжито всіх необхідних дій для розірвання договору оренди землі №97, позивач вважає, що відповідач протягом тривалого часу всі клопотання Товариства проігнорував та надавав відписки з формальних підстав.

Відтак, на думку позивача, з урахуванням всебічного уникнення відповідача від питання розірвання договору оренди землі, неможливості Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон виконувати умови договору оренди землі в частині сплати орендної плати, такий договір потребує розірвання у судовому порядку.

Щодо позовних вимог про перерахунок орендної плати, позивач наголосив, що з огляду на вимоги ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України та ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к, він звільняється від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з підстав неможливості її використовувати з 08.12.2022 року. А тому, у даному разі, зважаючи на те, що відповідачем позивачу відмовлено в перерахунку суми орендної плати за договором оренди земельної ділянки, останній змушений звернутися до місцевого господарського суду з відповідною позовною вимогою про спонукання відповідача здійснити такий перерахунок.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.08.2023 року у справі №916/3470/23 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон до розгляду, відкрито провадження, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.09.2023 року у справі №916/3470/23 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив Кольоровий бульвар.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 09.10.2023 року, 20.11.2023 року, від 25.12.2023 року у справі №916/3470/23 залучено осіб, за заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_84 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_85 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23 (суддя Д`яченко Т.І.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон задоволено у повному обсязі; розірвано договір оренди землі №97 від 01.06.2013 року, укладений між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон; зобов`язано Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області здійснити перерахунок орендної плати за договором оренди землі №97 від 01.06.2013 року, укладеним між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон на умовах звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон від сплати орендної плати за весь період знаходження земельної ділянки площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, під арештом, накладеним ухвалою Печерського районного суду м. Києва №757/32808/22-к від 08.12.2022 року, тобто з 08.12.2022 року до моменту закінчення дії арешту; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, зазначаючи про те, що законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї сторони цього договору, виснував, що, враховуючи положення ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, наявні підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон про розірвання договору оренди землі №97 від 01.06.2013 року, укладеного між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок орендної плати за договором оренди землі №97 від 01.06.2013 року на умовах звільнення позивача від сплати орендної плати за весь період знаходження земельної ділянки під арештом, місцевий господарський суд вказав, що за нормою ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, згідно якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, позивач був позбавлений можливості користуватись земельною ділянкою з 08.12.2022 року з огляду на накладення на неї арешту місцевим загальним судом, а тому, позовні вимоги в частині зобов`язання Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області здійснити перерахунок орендної плати за договором оренди землі №97 від 01.06.2013 року, укладеним між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон на умовах звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон від сплати орендної плати за весь період знаходження земельної ділянки площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, під арештом, накладеним ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/32808/22-к від 08.12.2022 року, тобто з 08.12.2022 року до моменту закінчення дії арешту, потребують задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області з рішенням суду першої інстанції не погодилася, тому звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі № 916/3470/23 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙМОН» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального і матеріального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, скаржник, посилаючись на обставини справи, встановлені судом першої інстанції, зазначив, що за період з 01.01.2022 року по 30.04.2023 року у позивача перед відповідачем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 1594682 грн. 79 коп.

А тому, на переконання апелянта, розірвання договору оренди земельної ділянки зі звільненням позивача від сплати заборгованості з орендної плати, призведе до порушення основної мети його укладання, з боку міської ради - на отримання орендної плати за використання земельної ділянки до міського бюджету, що фактично спричинить шкоду Чорноморській міський раді Одеського району Одеської області на суму 1594682 грн. 79 коп.

Поряд з цим, Чорноморська міська рада зазначила, що на даний час існує ухвала Іллічівського міського суду від 17.07.2021 року у справі № 501/1869/21, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі № 757/32808/22-к, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2023 року у справі № 757/29205/23-к, відповідно до якої заборонено проведення будь-яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:019:0081, розташованої за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, у зв`язку з чим, у випадку прийняття судом рішення стосовно розірвання зазначеного договору оренди, виконати вказані реєстраційні дії щодо розірвання вказаного договору державним реєстратором виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до зняття вказаної заборони не буде можливості.

Також, на думку скаржника, підстави для перерахунку розміру орендної плати відсутні, так як обмеження встановлені судом: ухвалою Іллічівського міського суду від 17.07.2021 року по справі № 501/1869/21, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі № 757/32808/22-к, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2023 року у справі № 757/29205/23-к та Національним Банком України, накладено не з ініціативи апелянта та не стосовно останнього та пов`язані безпосередньо з контрагентом позивача - Обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар».

Відтак, апелянт вважає, що задоволення позову у даній справі суперечитиме рішенню суду, прийнятому у іншій справі - №757/29205/23-к, нівелюватиме арешт, накладений в рамках кримінального провадження. До того ж, Чорноморська міська рада зазначає, що вважає подання позову у даній справі позивачем незаконною спробою переглянути рішення суду у справі №757/29205/23-к.

Разом з тим, як вказано відповідачем, між позивачем-наймачем та Обслуговуючим кооперативом Кольоровий бульвар 24.11.2014 року було укладено договір суборенди земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0081, що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, якою користується позивач на підставі спірного договору оренди землі від 01.06.2013 року №97, що свідчить про факт використання позивачем вказаною земельною ділянкою шляхом передачі її в суборенду. Проте, як зауважив апелянт, в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції відсутні докази неможливості використання саме позивачем зазначеної земельної ділянки, лише вказується на те, що обмежується використання земельної ділянки у зв`язку з накладанням арешту, у зв`язку з існуючим кримінальним провадження, де фігурантом виступає Обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» та який здійснює постійне утримання житлових багатоквартирних будинків, прибудинкових територій, що прямо вказує на використання земельної ділянки.

Наведені обставини, а також те, що надходження від оренди земельних ділянок є основним джерелом фінансування бюджету Ради, на переконання скаржника, не враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення, що свідчить про формальний підхід під час прийняття такого рішення та неналежне дослідження судом доказів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23, справу призначено до судового розгляду.

Обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» з рішенням суду першої інстанції також не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі № 916/3470/23 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙМОН» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга скаржника 2 також мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального і матеріального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу, судом першої інстанції, під час ухвалення оскаржуваного рішення не було враховано те, що на підставі рішення Іллічівської міської ради № 555/127-VI позивач за договором суборенди від 24.11.2014 року передав земельну ділянку, загальною площею 6,0493 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, кадастровий номер :02:019:0081, цільове призначення для часткової забудови 14 мікрорайону м. Іллічівськ, категорія земель землі житлової та громадської забудови у суборенду Обслуговуючому кооперативу «КОЛЬОРОВИЙ БУЛЬВАР», речове право про що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7883675 від 26.11.2014 року, який, в свою чергу, на вказаній земельній ділянці протягом 2015-2022 років побудував на ній 5 багатоповерхових житлових будинків на майже 1000 квартир, та розпочав будівництво 2 багатоквартирних секційних житлових будинків (ступінь готовності одного з них складає 57,4%, а іншого 4,7%) й не розпочав будівництво ще одного житлового будинку відповідно до затвердженого рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 14.11.2014 року № 555/127-VI проекту забудови 14 мкр. м. Чорноморськ Одеської області.

При цьому, як зазначено скаржником 2, у Кооперативі нараховується 323 асоційованих членів Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар», які уклали із останнім персональні меморандуми асоційованих членів кооперативу та приймають пайову участь в будівництві житлового будинку № 5 (будівельний номер), розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :02:019:0081 за адресою: Україна, Одеська область, місто Чорноморськ, 14 мікрорайон, з метою подальшого отримання у власність квартир та приміщень.

Отже, на переконання апелянта, у разі розірвання договору оренди №97 від 01.06.2013 року, це матиме наслідком розірвання договору суборенди землі від 24.11.2014 року, укладеного між позивачем та третьою особою, та, як наслідок, призведе до неможливості виконання третьою особою своїх зобов`язань по завершенню будівництва житлового будинку № 5 (будівельний номер), в той час як 323 особи (асоційованих члена кооперативу, які внесли грошові кошти у будівництво) будуть позбавлені можливості отримати свої квартири та приміщення.

Посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, скаржник 2 вважає, що фактично, у зв`язку із забудовою Обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар» 5 багатоквартирних будинків, набуттям у власність будівлі насосної та центрального теплового пункту, що розташовані на орендованій земельній ділянці, доцільним вважалось би не розірвання договору оренди та суборенди земельної ділянки, а ініціювання питання про її поділ (розмежування) на забудовану та вільну від забудови частинами земельної ділянки, однак позивач не вважає за потрібне це робити.

При цьому, Кооператив зауважив, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надано жодного обґрунтування щодо того, яким саме чином третій особі - Кооперативу треба буде справлятися з негативними наслідками, що беззаперечно настануть у зв`язку із розірванням договору оренди, та в подальшому договору суборенди землі (як наслідок неможливістю виконання третьою особою своїх зобов`язань по завершенню будівництва житлового будинку № 5 (будівельний номер), адже більше 300 осіб, що прийняли та приймають пайову участь в будівництві житлового будинку,будуть позбавлені можливості отримати свої квартири та приміщення.

Отже, на переконання скаржника 2, судом зазначені обставини враховані не були, а відтак, відсутні підстави для розірвання спірного договору оренди землі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м. Чорноморськ на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23, об`єднано для спільного розгляду апеляційні скарги Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23, справу призначено до судового розгляду.

15.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Саймон, с. Молодіжне, Одеського району, Одеської обл. надійшов відзив на апеляційні скарги Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар" (вх. №1011/24/Д5), у якому позивач просив суд апеляційної інстанції такі апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції у даній справі без змін. Відзив судовою колегією долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, за доводами відзиву, позивач, посилаючись на фактичні обставини справи, вказав, що висновки суду першої інстанції у даній справі відповідають дійсним обставинам та ґрунтуються на вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг цього жодним чином не спростовують.

Так, позивач вважає, що чинним законодавством України передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору. При цьому, умовами спірного договору оренди землі також передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди землі за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов`язків, передбачених Законом України «Про оренду землі», цим договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єктів оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (п. 13.2. договору оренди землі).

Крім того, як зазначено позивачем, п. «а» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України унормовано, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Посилаючись на низку правових позицій суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах, Товариство зауважило, що добровільна відмова сторони договору оренди землі є підставою для розірвання договору оренди та прийняття власником рішення про припинення права користування земельною ділянкою.

А тому, і той факт, що неодноразові повідомлення відповідачем ігноруються, і те, що законодавством передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди на вимогу однієї із сторін договору, це є належними підставами для розірвання договору оренди землі.

Також, у відзиві на апеляційні скарги позивач наголосив, що норми Цивільного кодексу України містять право орендаря на звільнення від орендної плати за весь час, протягом якого земельна ділянка не могла бути використана через обставини, за які він не відповідає. При цьому, позивач вважає, що вказане ніяким чином не суперечить положенням Земельного кодексу України, в якому передбачена можливість захисту прав орендаря у інший, передбачений законом спосіб.

А тому, зважаючи на встановлення судом факту неможливості використання позивачем земельної ділянки з незалежних від нього причин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовної вимоги Товариства про зобов`язання відповідача перерахувати нараховану орендарю орендну плату.

Інші особи учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу, в строк визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні, представник Чорноморської міської ради підтримав свої вимоги та доводи з мотивів, викладених письмово в апеляційній скарзі. Просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Ради задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Саймон» відмовити у повному обсязі.

Представник групи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (фізичних осіб) підтримав доводи апеляційних скарг відповідача та Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар», просив суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Одеської області у даній справі в частині задоволення позовних вимог про розірвання укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні таких вимог відмовити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Саймон» під час судового засідання заперечував проти доводів апелянтів, зазначених ними в апеляційних скаргах, з мотивів, викладених письмово у відзиві, просив суд апеляційної інстанції залишити їх без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

В той же час, 03.06.2024 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар» адвоката Бочевара М.П. через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №1087/24/Д3), у якому представник третьої особи просив суд відкласти розгляд даної справи у зв`язку із хворобою. До зазначеного клопотання заявником було додано Консультативний висновок лікаря уролога від 03.06.2024 року.

Розглянувши зазначене клопотання судова колегія зазначає, що воно задоволення не потребує, враховуючи таке.

Так, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, апеляційний господарський суд вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що юридична особа не обмежена у кількості представників, які мають право представляти її у суді.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції.

Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Відтак, зважаючи на те, що керівник, або особа, яка виконує обов`язки уповноваженої особи в порядку самопредставництва не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні, як і інші особи представники, які виконують повноваження представництва на підставі цивільно правових угод, судова колегія вважає клопотання Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар» таким, що не потребує задоволення.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи звіти про електронну відправку ухвали про відкриття провадження у справі на офіційну електронну адресу сторони, про причини неявки в судове засідання не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, строк розгляду апеляційних скарг закінчується, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав осіб, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, колегія суддів, приймаючи до уваги всі доводи, які викладені сторонами у письмових процесуальних документах, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, обговоривши доводи та вимоги апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційних скарг, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, м. Чорноморськ та Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м.Чорноморськ не потребують задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23 не потребує скасування, виходячи з такого.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

01.06.2013 року між Іллічівською (Чорноморською) міською радою Одеського району Одеської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон (орендар) було укладено договір оренди №97. за умовами п. 1.1. якого орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Іллічівської міської ради від 09.11.2012 року №253/10-VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (інвентаризації земель) Товариству з обмеженою відповідальністю «Саймон» надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,0493 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:019:0081), що знаходяться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон.

Пунктом 2.1. договору сторони узгодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 17075359 грн. 11 коп.

Зазначена земельна ділянка площею 6,0493 га надається у користування терміном на 49 років (п. 3.1. договору).

Орендна плата за земельну ділянку площею 6,0493 га, розрахована з розміру земельного податку від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 512260 грн. 77 коп. та 256121 грн. 31 коп. за зайняті поточним будівництвом та відведені під майбутнє будівництво територій (п. 4.1. договору).

Пунктом 4.4. договору визначено, що орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів господарської діяльності (п. 4.4. договору).

Земельна ділянка передається в оренду для часткової забудови 14 мікрорайон м. Іллічівська (Чорноморська) (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення за письмовою згодою орендодавця.

Згідно із п. 3.2. договору сторони, зокрема, погодили, що цей договір може бути достроково розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов`язків, встановлених п. 10.2., 10.4, 10.5. цього договору, передбачених Законом України «Про оренду землі», цим договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єктів оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими Законами України.

У разі відмови орендаря в односторонньому порядку від цього договору орендодавець має право на відшкодування орендарем недоотриманих Іллічівським міським бюджетом запланованих на бюджетний рік надходжень від орендної плати за землю (п. 14.2. договору).

Актом від 20.11.2012 року земельній ділянці з кадастровим номером :02:019:0081 для передачі її в оренду було встановлено відповідні межі в натурі.

08.04.2016 року до договору оренди землі №97 від 01.06.2013 року сторонами було укладено Додаткову угоду, якою внесено зміни, зокрема, в п. 4.1. договору, згідно якої орендна плата за земельну ділянку площею 6,0493 га, розрахована у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 757021 грн. 50 коп. на рік, згідно розрахунку який додається та є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди, з урахуванням коефіцієнту індексації за 2015 рік.

До зазначеної додаткової угоди сторони своїми підписами погодили розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена з коефіцієнтом індексації за 2015 рік.

І договір оренди, і додаткова угода до нього підписані сторонами без застережень та зауважень та скріплені їх печатками.

Також, як вбачається з матеріалів господарської справи, 24.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон, як орендарем, та Обслуговуючим кооперативом Кольоровий бульвар, як суборендарем, було укладено договір суборенди землі, відповідно до умов п. 1.1., 2.1., 3.1. якого передано у строкове платне користування (суборенду) земельну ділянку площею 6,0493 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:019:0081), що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, на весь термін дії договору оренди №97, до 01 червня 2062 року включно.

24.11.2014 року між орендарем та суборендарем було укладено Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, а також, на виконання умов договору суборенди від 24.11.2014 року передано суборендарю земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081, про що свідчить Акт прийому-передачі земельної ділянки.

14.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон» звернулося до міського голови Чорноморської міської ради із заявою про видачу рішення про припинення договору оренди земельної ділянки площею 6,0433 кадастровий номер :02:019:0081, аргументовану недоцільністю використання земельної ділянки, яка перебуває у нього в користуванні.

20.12.2021 року позивачем відповідачу було подано заяву про видачу рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у зв`язку із впорядкуванням земельних даних.

Проте, листом Чорноморської міської ради від 21.04.2023 року №16.01.-15/1-131/110994 заяву позивача було повернуто у зв`язку із тим, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506 було накладено арешт.

Так, судами у даній справі встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506 накладено у кримінальному провадженні №0000506 арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га, за адресою: Одеська обл., ч. Чорноморськ, 14 мікрорайон, що на праві комунальної власності належить Іллічівській міській раді Одеської області, суборендар: Обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» та незавершене будівництво на зазначеній земельній ділянці, шляхом заборони проведення будівельних робіт, земельних робіт, підготовчих робіт, розпорядження та користування.

Заборонено органам державної реєстрації речових права на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстратором, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо зазначених об`єктів нерухомого майна.

28.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон» звернулося до Чорноморської міської ради з листом №11, у якому просило Раду здійснити перерахунок орендної плати та розірвати договір оренди №97 та від 01.06.2013 року, а також здійснити всі можливі заходи з метою зняття арешту із земельної ділянки задля реєстрації припинення договору оренди землі.

02.06.2023 року Чорноморська міська рада у відповідь на лист №11 повідомила відповідача про те, що розірвання договору оренди є неможливим через існування арешту, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506.

14.06.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/24143/23-к скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року №757/32808/22-к в частині, а саме: скасовано заборону розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, 14 мікрорайон, якщо метою такого розпорядження та користування є розірвання укладеного між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон договору оренди №97 від 01.06.2013 року вказаної земельної ділянки; скасовано заборону органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні та нотаріальні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, 14 мікрорайон, якщо вони здійснюються з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін, пов`язаних з розірванням укладеного між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон договору оренди №97 від 01.06.2013 року вказаної земельної ділянки.

В подальшому, 16.06.2023 року листом № 36 Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон» звернулося до Чорноморської міської ради з проханням розірвати договір оренди та припинити нарахування орендної плати.

Відповіді на означений лист від відповідача матеріали господарської справи не містять.

Протоколом №18 від 23.06.2023 року засідання постійної комісії з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою VІІІ скликання було вирішено рекомендувати міській раді включити проєкт рішення «Про розірвання договору оренди землі площею 6,0493 з кадастровим номером :02:019:0081 за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон з Товариством з обмеженою відповідальністю «Саймон» до порядку денного сесії ради та затвердити (прийняти) даний проект рішення.

23.06.2023 року протоколом позачергової тридцять третьої сесії Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області VІІІ скликання, вирішено, що питання про рекомендацію міській раді про включення проекту рішення «Про розірвання договору оренди землі площею 6,0493 з кадастровим номером :02:019:0081 за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон з Товариством з обмеженою відповідальністю «Саймон» до порядку денного сесії ради та затвердження проекту рішення знято з розгляду.

Окрім зазначеного, у матеріалах справи наявна копія проекту забудови частини 14 мікрорайону, затвердженого рішенням Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 14.11.2014 року №555/127-VІ; довідка про виконані роботи житлового будинку №5 Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар», часткової забудови МКР14 м. Чорноморська станом на лютий 2022 року та інші документи, які мають безпосереднє значення лише для встановлення факту будівництва житлових будинків на спірній земельній ділянці.

Також судами у даній справі встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №757/29205/23-к клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора Бережника В.В. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року було задоволено; накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року, а саме, на земельну ділянку загальною площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, що належить на праві суборенди Обслуговуючому кооперативу «Кольоровий бульвар», речове право про що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7883675 від 26.11.2014 року та незавершене будівництво на зазначеній земельній ділянці із забороною проведення будівельних робіт, земельних робіт, підготовчих робіт, розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року кінцевого рішення, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії та нотаріальні дії щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна.

Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали господарської справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для розірвання укладеного між сторонами у даній справі договору оренди №97 від 01.06.2013 року, а також для здійснення перерахунку орендної плати за вказаним договором оренди землі на умовах звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Саймон» від сплати орендної плати за весь період знаходження земельної ділянки площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, під арештом, накладеним ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к, тобто з 08.12.2022 року.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржниками в апеляційних скаргах, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 3 ст. 792 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 1 та 9 ст. 93 Земельного кодексу України).

Поняття договору оренди землі визначено ст. 13 Закону України "Про оренду землі", за приписами якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Так, з матеріалів господарської справи вбачається, що у 2013 році між сторонами у даній справі було укладено договір оренди землі №97, за умовами якого орендодавець надав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,0493 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:019:0081), що знаходяться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, строком на 49 років.

В подальшому, 08.04.2016 року до зазначеного вище договору оренди землі №97 від 01.06.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду, якою внесено зміни, зокрема, в п. 4.1. договору, згідно якого орендна плата за земельну ділянку площею 6,0493 га, розрахована у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 757021 грн. 50 коп. на рік, згідно розрахунку який додається та є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди, з урахуванням коефіцієнту індексації за 2015 рік.

Тобто, між позивачем та відповідачем склалися господарські правовідносини у сфері оренди земельної ділянки комунальної власності.

В свою чергу, 24.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон, як орендарем, та Обслуговуючим кооперативом Кольоровий бульвар, як суборендарем, було укладено договір суборенди землі, відповідно до якого суборендарю було передано у строкове платне користування (суборенду) земельну ділянку площею 6,0493 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:019:0081), що знаходиться за адресою: м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, на весь термін дії договору оренди №97, до 01 червня 2062 року включно.

24.11.2014 року суборендарю було за Актом прийому-передачі межових знаків на зберігання та за Актом прийому-передачі земельної ділянки було передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081.

Отже, між позивачем та третьою особою також склалися правовідносини в частині користування земельною ділянкою комунальної власності на праві суборенди.

В подальшому, 14.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон» звернулося до міського голови Чорноморської міської ради із заявою про видачу рішення про припинення договору оренди земельної ділянки площею 6,0433 кадастровий номер :02:019:0081, аргументовану недоцільністю використання земельної ділянки, яка перебуває у нього в користуванні.

Проте, листом Чорноморської міської ради від 21.04.2023 року №16.01.-15/1-131/110994 заяву позивача було повернуто у зв`язку із тим, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506 було накладено арешт.

Так, судами у даній справі встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506 накладено у кримінальному провадженні №0000506 арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га, за адресою: Одеська обл., ч. Чорноморськ, 14 мікрорайон, що на праві комунальної власності належить Іллічівській міській раді Одеської області, суборендар: Обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» та незавершене будівництво на зазначеній земельній ділянці, шляхом заборони проведення будівельних робіт, земельних робіт, підготовчих робіт, розпорядження та користування.

Заборонено органам державної реєстрації речових права на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстратором, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо зазначених об`єктів нерухомого майна.

28.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон» звернулося до Чорноморської міської ради з листом №11, у якому просило Раду здійснити перерахунок орендної плати та розірвати договір оренди №97 та від 01.06.2013 року, а також здійснити всі можливі заходи з метою зняття арешту із земельної ділянки задля реєстрації припинення договору оренди землі.

02.06.2023 року Чорноморська міська рада у відповідь на лист №11 повідомила відповідача про те, що розірвання договору оренди є неможливим через існування арешту, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506.

16.06.2023 року листом № 36 Товариство з обмеженою відповідальністю «Саймон» знову звернулося до Чорноморської міської ради з проханням розірвати договір оренди та припинити нарахування орендної плати, відповіді на який Радою надано не було.

Проте, протоколом №18 від 23.06.2023 року засідання постійної комісії з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою VІІІ скликання було вирішено рекомендувати міській раді включити проект рішення «Про розірвання договору оренди землі площею 6,0493 з кадастровим номером :02:019:0081 за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон з Товариством з обмеженою відповідальністю «Саймон» до порядку денного сесії ради та затвердити (прийняти) даний проект рішення. Але, 23.06.2023 року протоколом позачергової тридцять третьої сесії Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області VІІІ скликання, вирішено, що питання про рекомендацію міській раді про включення проекту рішення «Про розірвання договору оренди землі площею 6,0493 з кадастровим номером :02:019:0081 за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон з Товариством з обмеженою відповідальністю «Саймон» до порядку денного сесії ради та затвердження проекту рішення буде знято з розгляду.

В той же час, судами у даній справі було встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №757/29205/23-к клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора Бережника В.В. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року було задоволено; накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року, а саме на земельну ділянку загальною площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, що належить на праві суборенди Обслуговуючому кооперативу «Кольоровий бульвар», речове право про що зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7883675 від 26.11.2014 року та незавершене будівництво на зазначеній земельній ділянці із забороною проведення будівельних робіт, земельних робіт, підготовчих робіт, розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року кінцевого рішення, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії та нотаріальні дії щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна.

Звертаючись до суду з позовною заявою в частині вимог про розірвання договору оренди землі №97, позивач вказав, що він неодноразово звертався до Чорноморської міської ради із заявами про припинення дії договору, проте, його звернення залишились фактично не вирішеними, а тому, зважаючи на факт невиконання Радою своїх господарських зобов`язань в частині уникнення від розірвання договору, наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення у даній справі щодо задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря (у зв`язку із неможливістю виконання ним умов спірного договору), судова колегія наголошує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наведена норма кореспондується із ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, згідно з якою зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України серед правових наслідків порушення зобов`язання передбачено припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Також договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України).

В той же час, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Так, відповідно до п. «а» ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Отже, законодавцем унормовано порядок та умови дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 09.12.2020 року у справі № 199/3846/19 суд касаційної інстанції наголосив, що істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання стороною порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі.

Так, у даній справі, такий спосіб захисту як розірвання договору 1) застосовується у відповідь на порушення відповідачем договору, 2) застосовується з ініціативи орендаря, 3) спрямований на захист прав орендаря та 4) позбавляє сторони певних суб`єктивних прав.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 19 Цивільного кодексу України особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Водночас ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Отже, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України дозволяє розірвання договору лише тоді, коли порушення має істотний характер, оскільки має дотримуватися принцип пропорційності порушення і відповідальності.

Тобто, оскільки ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України вказує на те, що договір може бути розірвано і в деяких випадках, передбачених законом або договором, то і в цьому випадку має застосовуватись критерій істотності порушення договірних умов, оскільки зворотнє може призвести до того, що сторона, яка має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке положення є неприпустимим, оскільки може підірвати стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності тяжкості порушення і відповідальності.

При цьому, вирішальне значення для застосування зазначених вище положень Закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

З матеріалів господарської справи судовою колегією було встановлено, що маючи намір розірвання договору оренди земельної ділянки, позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням розірвати такий договір, оскільки подальше користування земельною ділянкою для орендаря по суті стало недоцільним у зв`язку із тим, що суборендар не виконує свої господарські зобов`язання.

Проте, Чорноморською міською радою, яка у даному разі виступає суто як суб`єкт господарювання (сторона за договором оренди землі), а не як орган місцевого самоврядування, відповідного рішення про припинення права користування земельною ділянкою не прийняла, чим фактично порушила право та законний інтерес користувача земельною ділянкою на розірвання договору оренди достроково, що, для останнього, в подальшому, призведе до неминучих збитків, ураховуючи визначену спірним договором оренди землі ставку орендної плати.

Окрім зазначеного, судова колегія наголошує, що у постановах від 04.05.2020 року у справі № 816/1331/17 та від 12.06.2020 року у справі № 480/303/19 Верховний Суд висловив позицію про те, що припинення права користування орендованою земельною ділянкою не настає автоматично в силу добровільної відмови від права користування земельною ділянкою. При цьому, добровільна відмова є лише підставою для розірвання договору оренди та прийняття власником рішення про припинення права користування земельною ділянкою, що у даному разі Радою виконано не було.

Відтак, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, викладеною в оскаржуваному рішенні у даній справі про те, що позовні вимоги Товариства про розірвання договору оренди землі №97 є такими, що потребують задоволення.

Разом з тим, судова колегія наголошує, що доводи Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар», зазначені ним в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки питання неможливості виконання Третьою особою у даній справі своїх господарських зобов`язань перед асоційованими членами кооперативу у зв`язку із автоматичним припиненням договору суборенди земельної ділянки у даному разі не є предметом позовних вимог та стосується інших правовідносин та між іншими сторонами.

Вказане стосується і того, що негативні наслідки для Кооперативу, пов`язані із розірванням спірного договору оренди землі, також не були предметом спору у даній справі в суді першої інстанції, тим паче, що Кооператив своїм правом захисту порушеного права або інтересу ані в рамках цієї справи, ані в рамках інших судових проваджень жодним чином не скористався.

Водночас, щодо посилань апелянта 2 на ту обставину, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказано підстави, в порядку ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої спірний договір розривається, колегія суддів зазначає, що такі твердження спростовуються мотивувальною частиною оскаржуваного рішення, у якому зазначено про порушення істотних умов законодавства у сфері орендних відносин, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України у поєднанні з нормою п. 5 ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України.

Інших доводів апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар» не містить, що дає судовій колегії підстави вважати, що суборендар фактично не погоджується зі встановленими судом першої інстанції обставинами та відповідними висновками суду в оскаржуваному рішенні, що не свідчить про його неправомірність або незаконність.

Разом з тим, щодо доводів апелянта 1 Чорноморської міської ради, зазначених нею в апеляційній скарзі про те, що розірвання спірного договору оренди земельної ділянки призведе до порушення основної мети такого договору та спричинить відповідачу майнову шкоду, судова колегія наголошує, що сторони, укладаючи договір оренди, узгодили між собою механізм відшкодування орендарем орендодавцю недоотриманих фінансових надходжень у разі відмови орендаря в односторонньому порядку від цього договору.

А тому, у відповідача наявне відповідне процесуальне право на захист прав та порушених інтересів вказаного питання в судовому порядку. Інших доводів з приводу розірвання договору оренди землі доводи апеляційної скарги відповідача не містять.

Щодо позовних вимог Товариства про зобов`язання Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області здійснити перерахунок орендної плати на умовах звільнення орендаря від сплати орендної плати за весь період перебування спірної земельної ділянки під арештом, судова колегія зазначає таке.

Згідно із ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 та ст. 761 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

У відповідності до ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Так, у даній справі судами встановлено, що укладаючи договір оренди землі, сторони домовились про те, що орендна плата за земельну ділянку площею 6,0493 га, розрахована з розміру земельного податку від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 512260 грн. 77 коп. та 256121 грн. 31 коп. за зайняті поточним будівництвом та відведені під майбутнє будівництво територій (п. 4.1. договору); орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів господарської діяльності (п. 4.4. договору). Водночас, укладаючи додаткову угоду до вказаного вище договору, сторони визначили, що орендна плата за земельну ділянку площею 6,0493 га, розрахована у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 757021 грн. 50 коп. на рік, згідно розрахунку який додається та є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди, з урахуванням коефіцієнту індексації за 2015 рік.

Разом з тим, також, як встановлено судовою колегією, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року у справі №757/32808/22-к у кримінальному провадженні №0000506 накладено у кримінальному провадженні №0000506 арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га, за адресою: Одеська обл., ч. Чорноморськ, 14 мікрорайон, що на праві комунальної власності належить Іллічівській міській раді Одеської області, суборендар: Обслуговуючий кооператив «Кольоровий бульвар» та незавершене будівництво на зазначеній земельній ділянці, шляхом заборони проведення будівельних робіт, земельних робіт, підготовчих робіт, розпорядження та користування та заборонено органам державної реєстрації речових права на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстратором, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо зазначених об`єктів нерухомого майна.

14.06.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/24143/23-к скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року №757/32808/22-к в частині, а саме: скасовано заборону розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, 14 мікрорайон, якщо метою такого розпорядження та користування є розірвання укладеного між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон договору оренди №97 від 01.06.2013 року вказаної земельної ділянки; скасовано заборону органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні та нотаріальні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:019:0081, площею 6,0493 га за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, 14 мікрорайон, якщо вони здійснюються з метою внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін, пов`язаних з розірванням укладеного між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Саймон договору оренди №97 від 01.06.2013 року вказаної земельної ділянки.

В той же час, в подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №757/29205/23-к клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора Бережника В.В. про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року було задоволено; накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року, а саме на земельну ділянку загальною площею 6,0493 га, кадастровий номер :02:019:0081, що розташована за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 14 мікрорайон, що належить на праві суборенди Обслуговуючому кооперативу «Кольоровий бульвар», речове право про що зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7883675 від 26.11.2014 року та незавершене будівництво на зазначеній земельній ділянці із забороною проведення будівельних робіт, земельних робіт, підготовчих робіт, розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0000506 від 09.06.2022 року кінцевого рішення, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії та нотаріальні дії щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна.

Тобто, як вірно встановлено судовою колегією та судом першої інстанції, враховуючи наявність кримінального провадження (яке безпосередньо зачіпає права та інтереси Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар») та накладення відповідним судовим рішенням заборони на спірну земельну ділянку, позивач позбавлений права повноцінного користування земельною ділянкою з 08.12.2022 року, з тією метою, з якою укладався спірний договір оренди землі.

Згідно із ч.6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відсутність у зазначеній нормі вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для її застосування є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 року у справі № 910/7495/16 дійшла висновку, що вказана норма не містить вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин та засобів їх підтвердження, а тому підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Для застосування ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Тобто він повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане ним, і він не відповідає за ці обставини (така позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.02.2024 року у справі № 916/599/23).

При цьому, при оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили чи у зв`язку з природними властивостями майна, що є об`єктом оренди тощо.

Водночас, якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї ж норми Закону він вправі порушувати питання і про повне звільнення його від внесення орендної плати (подібні висновки наявні у постановах Верховного Суду у справах № 914/1248/18, № 914/2264/17, № 910/13158/20, № 911/3067/20, № 911/654/21, № 916/599/23).

Звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин.

Враховуючи наведене, та те, що і позивачем, і наявною у загальному використанні інформацією, яка стосується долі спірної земельної ділянки на час перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а саме, наявність діючого арешту земельної ділянки, за висновків, визначених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у справі №757/29205/23-к, судова колегія наголошує на правомірності висновку суду першої інстанції про доведення позивачем обставин про наявність підстав для звільнення його від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у зв`язку із позбавленням орендаря земельної ділянки можливості її використовувати у мірі, яка була передбачена спірним договором оренди, та яка відповідала ступеню його правомірних очікувань від такого використання, з огляду на що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області перерахувати розмір орендної плати за договором оренди від 01.06.2013 року №97, починаючи з 08.12.2022 року, скасування або зміни не потребує.

При цьому, доводи апеляційної скарги Чорноморської міської ради стосовно того, що накладення арешту на земельну ділянку не стосується позивача спростовується наявністю договірних правовідносин у сфері оренди, де стороною є саме Товариство, права та інтереси якого фактично порушуються неможливістю останнім використовувати таку земельну ділянку за її призначенням.

Разом з тим, враховуючи те, що припинення таких договірних відносин між позивачем та відповідачем шляхом розірвання спірного договору фактично нівелює правовідносини, які виникли між Товариством та Обслуговуючим кооперативом, оскільки дія договору суборенди припиняється в момент розірвання основного договору оренди землі, доводи апелянта 1 про факт використання позивачем такої земельної ділянки не знаходять свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, обставина знаходження на спірній земельній ділянці багатоквартирних житлових будинків, які обслуговуються Кооперативом, у даному разі судовою колегією не досліджується та правова оцінка такому факту не надається, оскільки ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції відповідачем у даній справі не доведено належними та допустимими доказами приналежність таких об`єктів нерухомості позивачу.

Більш того, як було зазначено раніше за текстом даної постанови, у даній справі предмет та підстави позовних вимог стосуються саме орендних правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, проте не стосуються прав та інтересів третіх осіб, які мають самостійно здійснювати їх відновлення, які вони вважають порушеними з боку позивача, шляхом, не забороненим процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене, колегія суддів, переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, дійшла висновку, що доводи скаржників, викладені ними в апеляційних скаргах. не знайшли свого відображення під час судового розгляду справи судом апеляційної інстанції, є необґрунтованими та такими, що зводяться до формальної незгоди з прийнятим місцевим господарським судом рішенням, у зв`язку із чим оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23 скасування або зміни не потребує, оскільки ухвалене у відповідності до матеріальних норм та вимог процесуального закону.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційні скарги Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, м. Чорноморськ та Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м.Чорноморськ не потребують задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, м. Чорноморськ та Обслуговуючого кооперативу "Кольоровий бульвар", Одеська обл., Одеський район, м.Чорноморськ на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року у справі №916/3470/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 03.06.2024 року.

Повний текст постанови складено 04 червня 2024 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Я.Ф. Савицький А.І. Ярош