ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 Справа № 917/2015/23

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс", вул.Миру, 1, с.Горбанівка, Полтавський район, Полтавська область,38782

до Полтавської міської ради, вул.Соборності, 36, м.Полтава, 36000

ІІІ особа Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, вул.Соборності, 36, м.Полтава, 36000..

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Приватне акціонерне товариство "Полтаваплемсервіс" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської міської ради про визнання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011 року укладеною (редакція додається).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що як Орендар, який належним чином виконує свої обов`язки за умовами договору, дотримався всіх вимог, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) щодо звернення до Орендодавця з пропозицією поновлення договору, а тому має переважне право на поновлення договору оренди землі; відмова відповідача, як Орендодавця в поновленні договору оренди землі не відповідає вимогам статті 33 вказаного Закону та порушує умови договору в частині права Орендаря на його поновлення.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 12.12.2023.

04.12.2023 за вхід. № 15521 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач у відзиві зазначає, що зобов"язання додавати до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди існувало у редакції ст.33 ЗУ "Про оренду землі", чинної станом на 13.02.2020 року. У редакції ст.33 ЗУ "Про оренду землі", чинній на момент вказаних правовідносин, до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар повинен додавати проект договору оренди землі.

Так, позивач надіслав відповідачу проект додаткової угоди до договору оренди землі від 08.07.2011, що суперечить нормам ст.33 ЗУ "Про оренду землі".

18.12.2023 за вхід. № 16241 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає наступне.

Відповідно до абз. 4 розділу ІХ «Перехідних положень» Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 07.04.2022) правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Враховуючи те, що між сторонами укладено договір, який врегульовує взаємовідносини оренди земельної ділянки комунальної власності між сторонами, сторони повинні діяти відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, яке зокрема, що поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Отже, враховуючи норми чинного законодавства та судову практику, яка склалася з даного питання, позивач, з урахуванням умов договору оренди землі від 08.07.2011 та внесених до нього змін, скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди на той самий строк звернувся до орендодавця (Полтавської міської ради) з листом-повідомлення до якого додав проєкт додаткової угоди, яка містить умову щодо продовження договору оренди на той самий строк.

04.01.2024 за вхід. № 135 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Від третьої особи 16.02.2024 за вхід. № 2097 надійшли пояснень по суті спору. Третя особа зазначає, що за умовами договору оренди позивач мав звернутися до відповідача з проєктом договору не пізніше 08.06.2023, як того вимагало положення частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та сам договір оренди землі від 08.07.2011. Проте, позивач звернувся до відповідача 06.06.2023 без такого проєкту договору. Про що повідомлено третьою особою позивача листом від 21.06.2023 № 01- 04-01.2-12/1566.

Третя особа звертаємо увагу суду та те, що позивачем доказів (зокрема, опис до цінного листа) про надсилання відповідачу у вигляді додатків до листа- повідомлення від 06.06.2023 проєкту додаткової угоди не надано, а вказівка на додатки у зазначеному вище листі-повідомленні, не означає про надсилання таких додатків відповідачу одночасно з таким листом- повідомленням.

Оскільки до листа-повідомлення позивача від 06.06.2023 не додано проекту договору, то листом від 21.06.2023 № 01-04-01.2-12/1566 орендодавець, в особі третьої особи упродовж місяця письмово повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору, а у листі від 17.07.2023 № 01-04-01.2-12/1839 зазначив про те, що зазначена у договорі земельна ділянка буде зарахована до земель запасу та запропонована для участі в земельних торгах у формі аукціону з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності Полтавської міської територіальної громади.

Третя особа також наполягає на тому, що Орендарем до листа-повідомлення не додано проєкт договору оренди

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2024.

21.03.2024 за вхід. № 3865 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі. В якості заперечень та аргументів на пояснення Третьої особи, позивач, посилаючись на постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 січня 2024 року у справі № 906/1315/21, зазначає, що вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин.

14.05.2024 за вхід. № 6668 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: роздруківки відомостей Державного земельного кадастру щодо перебування у державній власності земельної ділянки з кадастровим номером :00:028:0001, площею 25,82га.

Суд зазначає про можливість сторін під час з`ясування обставин та дослідження доказів давати свої пояснення, наводити свої доводи і міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд враховує при вирішенні спору надані сторонами пояснення під час судового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

08.07.2011 року між Полтавською районною державною адміністрацією Полтавської області та Відкритим акціонерним товариством «Полтаваплемсервіс» (нині ПрАТ «Полтаваплемсервіс») укладено договір оренди землі (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору:

- Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (пункт 1 Договору).

- В оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,8200 га, у тому числі рілля 25,8200 га (пункт 2 Договору).

- Договір укладено на 5 (п`ять) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 Договору).

- Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 5 (п`ять) відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки 16253,24 грн (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят три грн 24 коп.) щорічно (пункт 9 Договору).

Додатками до договору є: копія кадастрового плану земельної ділянки; копія розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 166 від 07.02.2011; розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку; копія акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21.02.2011; копія акту про встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 18.02.2011; акт прийому-передачі об`єкта оренди.

Договір оренди землі 08.07.2011 підписано та скріплено печатками сторін. Право оренди на земельну ділянку площею 25,8200 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстровано у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказаний договір зареєстрований в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 14.09.2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ПАТ «Полтаваплемсервіс» (нині ПрА «Полтаваплемсервіс») підписано додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011 року (далі Додаткова угода).

За умовами вказаної Додаткової угоди:

- Орендодавець згідно наказу від 09.09.2016 № 6546-СГ надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:028:0001) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (пункт 1 Додаткової угоди).

- В оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,8200 га, у тому числі

ріллі 25,8200 га (пункт 2 Додаткової угоди).

Керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони встановили, що Договір

укладено терміном на 7 років з 09 липня 2016 року по 08 липня 2023 року. Післ закінчення строку договору оренди має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 Додаткової угоди).

- Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в розмірі 70751,98 гривень в

рік, що становить 8 % від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995 року з урахуванням індексації такої оцінки станом на 01.01.2016 на коефіцієнт 4,7964 та коефіцієнта для ріллі 1,756 (пункт 9 Додаткової угоди).

- Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частина річної орендної плати на розрахункові рахунки в місцевий бюджет Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, протягом 30 календарних днів наступного за останнім днем звітного (податкового) місяця (пункт 11 Додаткової угоди).

Згідно з абзацом 2 пункту 8 Договору: «Після закінчення строку дії договору орендар

має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.».

Відповідно до п. 36 договору оренди землі від 08.07.2011: «зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.».

Пунктом 41 Договору передбачено: «Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін у разі, якщо з будь-яких причин будь-які положення цього договору є недійсними, недіючими, незаконними або такими, що не мають юридичної сили, це не впливає на дійсність або юридичну силу будь-якого або усіх положень цього договору. Сторони попереджаються, що у випадку, коли будь-яке із положень цього договору втратило юридичну силу, вони невідкладно розпочнуть переговори на засадах взаємної доброзичливості для того, щоб змінити це положення таким чином, щоб у зміненому вигляді воно стало чинним і законним та у максимально можливому обсязі відбивало початкові наміри сторін щодо суті зазначеного положення.».

Згідно з пунктом 42 Договору: «В разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої сторони, ці питання вирішуються у судовому порядку.».

В редакції додаткової угоди від 14.09.2016 пункт 8 Договору має такий же зміст. Пункт 36 в редакції додаткової угоди від 14.09.2016 має наступний зміст: «Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі, спір вирішується у судовому порядку.».

Пункт 42 в редакції додаткової угоди від 14.09.2016 має наступний зміст: «Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін. У разі, якщо з будь-яких причин будь-які положення цього договору є недійсними, недіючими, незаконними або такими, що не мають юридичної сили, це не впливає на дійсність або юридичну силу будь-якого або усіх положень цього договору. Сторони попереджаються, що у випадку, коли будь-яке із положень цього договору втратило юридичну силу, вони невідкладно розпочнуть переговори на засадах взаємної доброзичливості для того, щоб змінити це положення таким чином, щоб у зміненому вигляді воно стало чинним і законним та у максимально можливому обсязі відбивало початкові наміри сторін щодо суті зазначеного положення.

В разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої сторони, ці питання вирішуються у судовому порядку.».

Позивач, як добросовісний користувач орендованою земельною ділянкою, маючи намір скористатись свої переважним правом на продовження договору оренди на новий строк, з дотриманням умов пункту 8 Договору оренди та положень частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», звернувся до відповідача до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором (не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору), із листом-повідомленням від 06.06.2023 за вих. № 28 щодо про продовження/поновлення договору оренди землі, додавши до такої заяви проєкт додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди (в редакції додаткової угоди від 14.09.2016).

Відповідач, надав позивачу відповідь від 21.06.2023 в якій зазначив, зокрема наступне: «…За наявності заперечень орендодавця щодо укладання договору оренди землі на новий строк, орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Статтею 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

За відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, підстави для внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011 в редакції ПрАТ «Полтаваплемсервіс» відсутні.

Враховуючи зазначене, проєкт додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011в редакції ПрАТ «Полтаваплемсервіс», повертаємо без підписання.

Питання щодо продовження права користування ПрАТ «Полтаваплемсервіс» зазначеною земельною ділянкою буде винесено на розгляд постійних комісій Полтавської міської ради, після надходження до Полтавської міської ради відповідного звернення.».

07.07.2023 Орендар, повторно звернувся до відповідача з листом-повідомленням про продовження права користування земельною ділянкою строком на 7 років.

У відповідь на вказаний лист, 17.07.2023 ПрАТ «Полтаваплемсервіс» отримало відповідь, в якій орендар повідомив, що до листа-повідомлення не додано проєкту договору та його подано з пропуском строку, передбаченого Законом України «Про оренду землі» та пунктом 8 Договору строк для звернення, у зв`язку з чим Орендодавець вважає що Орендарем не дотримані норми чинного законодавства щодо наміру скористатися своїм переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, у зв`язку з чим переважне право орендаря припиняється.

Також Орендодавцем повідомлено, що спірна земельна ділянка буде зарахована до земель запасу та запропонована для участі у торгах у формі аукціону з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності Полтавської міської територіальної громади.

Позивач зазначає, що відмова Орендодавця в поновленні договору оренди землі не відповідає вимогам статті 33 вказаного Закону та порушує умови Договору в частині права Орендаря на його поновлення; після закінчення строку Договору Позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, а Відповідач протягом одного місяця після закінчення його строку не надав заперечення у його поновлення, тому наявні всі підстави для поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Позивач як Орендар, який належним чином виконує свої обов`язки за умовами договору, дотримався всіх вимог, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору) щодо звернення до Орендодавця з пропозицією поновлення договору, а тому має переважне право на поновлення договору оренди землі; відмова Орендодавця в поновленні договору оренди землі не відповідає вимогам статті 33 вказаного Закону та порушує умови договору в частині права Орендаря на його поновлення; після закінчення строку договору Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а Відповідач протягом одного місяця після закінчення його строку не надав заперечення у його поновлення, тому наявні всі підстави для поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, переважне право Орендаря/Позивача підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки, з викладеного вище, вбачається порушення прав ПрАТ «Полтаваплемсервіс» за договором оренди землі 08.07.2011.

Дана обставина стала підставою для звернення позивача до суду з вимогою визнання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011 року укладеною.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України: «відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.».

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі»: «відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.».

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України: «відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.».

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правові підстави та порядок поновлення договору оренди землі врегульовано положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».

16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Відповідно до абз. 4 розділу ІХ «Перехідних положень» Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 07.04.2022) правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору 12.03.2011).

Відтак, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано процедуру поновлення договору оренди землі на новий строк, шляхом реалізації переважного права орендаря перед іншими особами.

Положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною станом на дату укладення договору - 12.03.2011) було унормовано: «по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.».

З викладених вище положень Закону України «Про оренду землі» слідує, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання обома сторонами договору оренди встановленої процедури і строків.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач, як добросовісний користувач орендованою земельною ділянкою, з дотриманням умов пункту 8 Договору оренди та положень частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», звернувся до Відповідача до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором (не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору), із листом-повідомленням від 06.06.2023 за вих. № 28 щодо продовження/поновлення договору оренди землі, додавши до такої заяви проєкт додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди (в редакції додаткової угоди від 14.09.2016).

Відповідач у листі від 21.06.2023 вих. № 01-01-01 зазначив, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин; за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, підстави для внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011 в редакції ПрАТ «Полтаваплемсервіс» відсутні; питання щодо продовження права користування ПрАТ «Полтаваплемсервіс» зазначеною земельною ділянкою буде винесено на розгляд постійних комісій Полтавської міської ради, після надходження до Полтавської міської ради відповідного звернення та враховуючи зазначене, проєкт додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 08.07.2011 в редакції ПрАТ «Полтаваплемсервіс», повертаємо без підписання.

На повторне звернення Орендар до відповідача 07.07.2023 з листом-повідомленням про продовження права користування земельною ділянкою строком на 7 років, відповідач у листі від 17.07.2023 повідомив, що до листа-повідомлення не додано проєкту договору та його подано з пропуском строку для звернення, передбаченого Законом України «Про оренду землі» та пунктом 8 Договору, у зв`язку з чим Орендодавець вважає що Орендарем не дотримані норми чинного законодавства щодо наміру скористатися своїм переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, у зв`язку з чим переважне право орендаря припиняється.

Проте, як зазначалося вище, на виконання вимог Законом України «Про оренду землі» та умов договору оренди землі, позивач своєчасно - до закінчення строку дії договору - 06.06.2023 року, звернувся до відповідача листом-повідомленням про продовження/поновлення договору оренди землі, додавши до такої заяви проєкт додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди (в редакції додаткової угоди від 14.09.2016).

Щодо посилання відповідача, що при зверненні про поновлення договору оренди землі позивач був зобов"язаний додати проекту договору, а не проект додаткової угоди, суд, враховуючи позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 січня 2024 року, яка викладена у постанові у справі № 906/1315/21 зазначає наступне.

У постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду констатував, що стаття 33 Закону про оренду землі (як у попередній, так і у чинній редакції) встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.

Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема, про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону про оренду землі орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.

Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.

Оскільки позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, останній може вважатись таким, що набув право "правомірного очікування", натомість орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

Такий висновок господарських судів попередніх інстанцій відповідає правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду у справах № 313/350/16-ц, № 159/5756/18, № 903/1030/19, № 594/376/17-ц щодо розгляду справ за позовами орендарів про поновлення договорів оренди земельних ділянок; та правових позицій Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/5179/20 і об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 3190/34/17 щодо застосування принципу добросовісності при розгляді судами справ.

При цьому Верховний Суд виходить з того, що вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин".

Так, в матеріалах справи відсутні відомості та докази про порушення позивачем умов договору оренди землі протягом його дії. ПрАТ "Полтаваплемсервіс", як користувач земельної ділянки, з метою використання свого переважного права щодо поновлення договору оренди відповідно до частин 1 - 5 статті 33 Закону про оренду землі звернувся до Полтавської міської ради із листом-повідомленням щодо поновлення договору оренди землі на умовах, визначених додатковою угодою; до листа-повідомлення Позивач додав проєкт додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі від 08.07.2011.

Проте, Полтавська міська рада проєкт додаткової угоди не розглянула, жодних заперечень щодо умов додаткової угоди не висловила, фактично не погодившись лише із формою врегулювання взаємовідносин (договір, а не додаткова угода), зазначила, що до листа повідомлення не додано проєкт договору оренди.

Хоча, як зазначив у вказаній вище постанові Верховний суд, що вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин.

Таким чином, ПрАТ Полтаваплемсервіс" належним чином виконувало свої обов`язки за договором оренди землі від 08.07.2011 та добросовісно використовувало належні йому права, дотрималося вимог законодавства та має переважне право перед іншими особами на продовження орендних правовідносин.

Проте, у суду відсутні підстави для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 58 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 № 1423-ІХ внесені зміни до Земельного кодексу України, зокрема розділ X Перехідні положення доповнено пунктом 24, яким встановлено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств та земель водного фонду, що перебувають у повному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) під будівлями, спорудами іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарством та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Загальний порядок передачі земель з державної у комунальну власність визначено статтею 117 Земельного кодексу України. Передача земельних ділянок з державної власності у комунальну власність здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями відповідно до повноважень, визначених Земельним Кодексом.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру щодо перебування у державній власності земельної ділянки з кадастровим номером :00:028:0001, площею 25,82га. станом на 13.05.2024 суб"єктом права власності на земельну ділянку є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про передчасність звернення

позивача до суду за захистом свого права до Полтавської міської ради, оскільки до останньої як до органу місцевого самоврядування, відповідно до норм чинного законодавства право комунальної власності на вказану земельна ділянка не передане.

З огляду на зазначене, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК

України.

Повне рішення складено 03.06.2024

Суддя Кльопов І.Г.