ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 Справа № 914/2629/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м. Київ,

до відповідача 1: Фермерське господарство «Колос -1», м. Львів

до відповідача 2: ОСОБА_1 , с. Змагання, Херсонська обл.,

про: стягнення 1 691 973,11 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Препелиця Ю.В.;

від відповідача - 1: Горовий С.О.;

від відповідача - 2: не з`явився;

Хід розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до Фермерського господарства «Колос -1» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1 691 973,11 грн.

Ухвалою суду від 31.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.10.2023

Ухвалами від 03.10.2023, 24.10.2023 суд відкладав розгляд справи на 24.10.2023, 31.10.2023 відповідно.

30.10.2023 відповідачем -1 подано клопотання про зупинення розгляду справи (Вх. № 4337/23).

31.10.2023 позивачем подано заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у справі (Вх. № 26340/23).

Ухвалою від 31.10.2023 суд відклав розгляд справи на 21.11.2023.

17.11.2023 відповідачем -1 подано відзив на позовну заяву (Вх. № 28059/23).

21.11.2023 позивачем подано відповідь на відзив (Вх. № 28288/23).

Ухвалою від 21.11.2023 суд відклав розгляд справи на 19.12.2023.

13.12.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову (Вх. № 4994/23).

Ухвалою від 14.12.2023 суд призначив до розгляду в судовому засіданні заяву про забезпечення позову на 19.12.2023.

14.12.2023 представником відповідача 1 подано клопотання про зупинення провадження у справі (Вх. № 5007/23).

Ухвалами від 19.12.2023 суд відмовив в задоволенні заяви АТ «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову від 13.12.2023 вх. №4994/23 та відклав розгляд справи на 23.01.2024.

26.12.2023 на електронну адресу суду поступили від позивача заперечення щодо заяви про зупинення провадження у справі (вх. №31458/23)

22.01.2024 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. №284/24).

Ухвалою від 23.01.2024 суд відклав розгляд справи на 06.02.2024.

Ухвалою від 06.02.2024 суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову від 22.01.20224 вх. №284/24 та відклав розгляд справи на 27.02.2024.

27.02.2024 суд протокольною ухвалою ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі від 30.10.2023 (вх.№4337/23) та відклав судове засідання на 12.03.2024.

04.03.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача 1 подано клопотання про долучення доказів (Вх. № 6145/24).

Ухвалою від 12.03.2024 суд відклав розгляд справи на 02.04.2024.

Ухвалою від 02.04.2024 суд клопотання про зупинення провадження у справі Вх. № 5007/23 від 14.12.2023 залишив без розгляду, закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 14.05.2024.

13.05.2024 відповідачем 1 подано клопотання про долучення доказів (Вх. № 12699/24).

Ухвалою від 14.05.2024 суд відклав розгляд справи на 28.05.2024.

В судове засідання 28.05.2024 з`явився позивач в режимі відеоконференції, надала пояснення по суті спору, просила позовні вимоги задоволити. Представник відповідача 1 з`явився в режимі відеоконференції, заперечив проти позовних вимог, просив у задоволенні таких відмовити. Відповідач 2 не з`явився, причин не явки не вказав.

Щодо повідомлення відповідача 2 про розгляд справи.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, територія Вся територія Генічеського району Херсонської області тимчасово окупована Російською Федерацією.

Поштові відділення, які розташовані на даній території, тимчасово не працюють.

Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведені приписи законодавства, відсутність у відповідача 2 електронного кабінету, суд відповідача 2 про дату, час і місце підготовчих та судових засідань повідомляв через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

В судовому засіданні 28.05.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позов обґрунтований тим, що ФГ «Колос - 1» не виконано грошові зобов`язання за кредитним договором №111021-АТ від 11.10.2021, а Дудка В.В. за договором поруки №111021-П від 11.10.2021, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по відсотках прострочена в розмірі 716 073,90 грн та 975 899,21 грн - заборгованість по строкових відсотках (компенсація ФРП), яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Правова позиція відповідачів 1, 2.

Представник Відповідача 1 подав відзив на позовну заяву, в якому щодо позовних вимог заперечив, просив в задоволенні таких відмовити. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 , як директор ФГ «Колос 1» знаходиться на окупованій території. З наданих позивачем виписок вбачається, що до моменту повномасштабного вторгнення рф, ФГ «Колос-1» належним чином здійснював оплату за кредитним договором, однак після окупації ворогом території, на якій знаходиться господарство, відповідач-1 не має змоги здійснювати господарську діяльність і виконувати договори, як в силу закону, так і в силу фактичної неможливості.

Зокрема послався на неможливість виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, адже останній як юридична особа, яка знаходиться на окупованій території, за твердженням відповідача-1, з моменту окупації позбавлена об`єктивної можливості користування наявними платіжними системами, мати доступ до власних банківських рахунків та здійснювати відповідні платежі за договором.

Відповідач-1 посилається на необхідність застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", статтею 13 якого передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами місцезнаходженням яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Відповідач-1 не має можливості змінити адресу на іншу територію України, а відповідно йому законом прямо заборонено проводити господарську діяльність в с. Змагання Херсонської області, де знаходиться усе його майно та активи.

Зазначив, що реєстрація місцезнаходження відповідача-1 у м. Львові була здійснена з порушенням закону і поза волею членів господарства та його керівних органів, про що було подано відповідні скарги та заяви, які визнали незаконними такі реєстраційних дії, а ФГ «Колос-1» фактично місцезнаходження не змінював і знаходиться на тимчасово окупованій території.

Оскільки ФГ «Колос-1» не може виконувати кредитний договір у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин та законодавчої заборони, то наразі порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача немає. Дані обставини, тобто вчинення відповідачем дій щодо порушення прав та законних інтересів позивача можна буде встановити лише після деокупації території, на якій знаходиться господарство.

Відповідач - 2 відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представили, позовні вимоги не заперечили, доказів сплати заборгованості не подали.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

12 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (надалі - «Банк») та Фермерським господарством «Колос -1» (надалі - «Позичальник») було укладено Кредитний договір №111021-АТ (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до якого Банк зобов`язується надати Позичальнику Кредит (грошові кошти на умовах, зазначених в Договорі) одним або кількома Траншами в загальній сумі 9 114 821,30 грн, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку Кредит та сплатити Плату (проценти та комісії за Договором) за Кредит у порядку та на умовах цього Договору.

Пункт Кредитного договору 2.5.2 передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредит/Транш в терміни, встановлені в заяві на видачу траншу та в дати, встановлені Графіком погашення/зниження Загальної суми Кредиту, що є Додатком 2 до цього Договору, але в будь якому випадку не пізніше Кінцевої дати погашення - « 26» вересня 2026 р. включно якщо тільки не застосовується інший термін повернення Кредиту/Траншу, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до іншого терміну відповідно до умов цього Договору.

У пунктах 2.6, 2.6.1, 2.6.2 кредитного договору встановлено, що процентна ставка за користування кредитом/траншем у межах строку користування встановлюється змінювана, якщо інший розмір процентної ставки не застосований згідно умов цього договору. Змінюваною є процентна ставка, розмір якої змінюється із зміною Індексу UIRD) відповідно до зазначеної періодичності зміни Індексу за кожним окремим Траншем в дату зміни розміру процентної ставки, якщо інший розмір не застосовано відповідно до умов цього Договору. Станом на день укладення цього Договору змінювана процентна ставка в національній валюті України, гривні встановлена в розмірі 13,0 % (тринадцять) процентів річних та діє до моменту його зміни відповідно до правил.

Проценти за користування кредитом/траншем, наданими за цим договором, нараховуються банком щомісячно в останній робочий день поточного місяця або у день повного погашення заборгованості за кредитом/траншем (достроково або при настанні строку погашення), за методом факт/факт відповідно до вимог чинного законодавства на строкову суму заборгованості за кредитом, тобто строки погашення якої не порушено. Проценти підлягають сплаті у валюті відповідно до наданого кредиту/траншу та сплачуються позичальником у період з 01 о 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, а в місяці повного погашення заборгованості за Кредитом/Траншем (достроково або при настанні строку погашення) - в день їх нарахування, але в будь-якому випадку не пізніше дати погашення Кредиту/Траншу, вказаної в пункті 2.5.2. цього Договору. У разі якщо день сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, проценти сплачуються наступного робочого дня.

У п. 2.6.5 кредитного договору сторони домовились з урахуванням статті 212 Цивільного кодексу України, що банк має право встановити за користування одержаним кредитом/траншем процентну ставку, збільшену на 3% процентних пункти до встановленої п. 2.6 договору у випадку порушення/невиконання/часткового виконання/неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених п. 5.5, 5.9, 5.14 договору.

Пунктом 9.1 кредитного договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками (у разі якщо вони використовуються сторонами) і діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Додатком № 2 до кредитного договору сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого у строк до 26.03.2022 сума погашення має становити 350000,00 грн., з 26.10.2022 сума погашення становить 388 100,00 грн. у строк до 26.03.2023 та 26.09.2026 сума погашення 302 821,30 грн.

Також між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 11.10.2021 до Кредитного договору (далі Додаткова угода), якою визначено умови кредитування в рамках програми «доступні кредити 5-7-9%» (далі - Програма). У період участі Клієнта в Програмі Клієнт зобов`язаний сплачувати на користь Банку Комісію за надання Кредиту в рамках Програми в розмірі 0,5% від суми наданого Кредиту. Клієнт сплачує таку Комісію до отримання Кредиту (першого Траншу) (п. 3.1. Додаткової угоди).

Протягом участі Позичальника в Програмі розрахунок розміру Базової процентної ставки здійснюється за формулою: Індекс UIRD (три міс.) + 7,0 % (п. 3.2 Додаткової угоди). Індекс UIRD (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 (три) місяці.

На дату укладення цієї Додаткової угоди Базова процента ставка становить 14,07% процентів річних. Кожного 1-го січня, 1-го квітня, 1-го липня, 1-го жовтня (Дата зміни Базової процентної ставки) Банк переглядає та встановлює новий розмір Базової процентної ставки у зв`язку із зміною індексу UIRD. Для розрахунку Базової процентної ставки використовується індекс UIRD, що діяв у робочий день, що передує даті зміни Базової процентної ставки. У разі від`ємного значення Індексу UIRD для розрахунку нової базової процентної ставки приймається умовне значення індексу UIRD рівне 0% річних. Максимальний розмір Базової процентної ставки не може бути більшим ніж 30% річних. Зміна Базової процентної ставки в результаті зміни Індексу UIRD не потребує внесення змін до Договору. (п. 3.2 Додаткової угоди).

У випадку порушення Клієнтом зобов`язань щодо п. 5.5, 5.9, 5.14, встановлених Договором, проценти на строкову заборгованість за Кредитом нараховуються за Підвищеною (штрафною) процентною ставкою, яка дорівнює розміру Базової процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пунктів. Підвищена процентна ставка встановлюється на період, протягом якого Клієнт порушив зазначені зобов`язання (п. 3.3.3. Додаткової угоди).

Сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом, розраховується як різниця між сумою нарахованих процентів за Кредитом із застосуванням Базової процентної ставки та сумою нарахованих процентів за Кредитом із застосуванням Компенсаційної процентної ставки. У разі встановлення Підвищеної процентної ставки за Кредитом, відповідно до умов цієї Додаткової угоди, компенсація частини процентів за Кредитом здійснюється Фондом без врахування такої Підвищеної процентної ставки, а саме у сумі, розрахованій відповідно до умов першого абзацу цього пункту. Частина процентів, що не підлягає компенсації Фондом, розрахованих за Підвищеною процентною ставкою, підлягає сплаті Банку Клієнтом. (3.4.1 Додаткової угоди).

Пунктом 3.4.2 Додаткової угоди передбачено, якщо протягом місяця мало місце порушення Клієнтом умов Договору, а саме:

a) прострочення виконання Клієнтом зобов`язання щодо повернення Кредиту у терміни, встановлені Договором та/або

b) прострочення виконання Клієнтом зобов`язання зі сплати нарахованих процентів за Кредитом (за Компенсаційною процентною ставкою, що підлягає застосуванню протягом місяця, за який сплачуються проценти), компенсація процентів Фондом не надається, якщо строк існування такого порушення перевищив 15 календарних днів.

Компенсація Фондом процентів, призупиняється за період (календарний місяць), в якому має місце зазначене порушення, а у випадку припинення порушення та відсутності інших підстав для призупинення надання Фондом Державної підтримки Клієнту, сплата компенсації процентів відновлюється з наступного календарного місяця. Усуненням порушення вважається як погашення Клієнтом простроченої заборгованості за Кредитом, в т.ч. внаслідок реструктуризації простроченої заборгованості за Кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 11.10.2021 позивачем (банк) укладено договір поруки № 111021-П з ОСОБА_1 , відповідно до умов якого, поручитель поручається перед банком за виконання боржником основного зобов`язання 1 (зобов`язання з повернення суми кредиту, наданого за основним договором, а саме: 9 114 821,30 грн) та основного зобов`язання 2 за основним договором (зобов`язання зі сплати суми процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору, існуючих у теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках основного договору), а саме за кожне з цих основних зобов`язань окремо.

Згідно п. 1.4, відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основних зобов`язань є солідарною.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, банк має право у разі порушення боржником будь-якого основного зобов`язання за основним договором або невиконання боржником зобов`язання, встановленого рішенням суду щодо визнання основного договору недійсним, звернутися до поручителя з вимогою про виконання таких зобов`язань, а поручитель зобов`язується виконати їх за божника у порядку та строки, зазначені у вказаній вимозі.

У п. 3.1 договорів поруки сторони домовились, що строк дії поруки, а саме строк протягом якого банк має право пред`явити вимоги до поручителя, становить 10 років з дати укладення цього договору.

На виконання кредитного договору банк надав позичальнику (відповідачу-1) кредитні кошти в розмірі 9 114 821,30 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 40405, 40420, 40577 від 11.10.2021.

Відповідно до меморіального ордеру № 17844 від 26.01.2022 відповідач 1 здійснив погашення заборгованості у сумі 350 000,00 грн.

Також позичальником частково виконувались умови кредитного договору та сплачувались відсотки, що підтверджується меморіальними ордерами № 38425 від 01.11.2021 на суму 36 709,00 грн, № 10699 від 10.12.2021 на суму 52 441,44 грн, №17753 від 08.02.2022 на суму 53 786,75 грн, № 14133 від 22.03.2022 на суму 47 065,89 грн, всього на загальну суму 190 003,08 грн.

Меморіальним ордером № 14950 від 11.01.2022 підтверджується погашення відповідачем 1 прострочених відсотків на суму 54 189,49 грн.

Однак, позичальник не виконав належним чином зобов`язання зі своєчасного погашення кредитних платежів та оплати процентів в повному обсязі за кредитним договором.

Позивач звернувся до відповідачів-1,2 з письмовою вимогою № 17-3346 від 26.04.2023 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 111021-АТ від 11.10.2021, яка, в зв`язку з тимчасовою окупацією території місцезнаходження відповідачів та відсутністю поштового зв`язку, була надіслана на електронну пошту, що вказана в анкетах-опитувальниках позичальника та поручителя та у кредитному договорі.

Відповідь на вимогу в матеріалах справи відсутня.

Оскільки відповідачі не здійснили погашення заборгованості за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 111021-АТ від 11.10.2021 у розмірі 1 691 973,11 грн, з яких: заборгованість по прострочених відсотках 716 073,90 грн та заборгованість по нарахованих строкових відсотках ФРП в розмірі 975 899,21 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За своєю правовою природою договір №111021-АТ від 11.10.2021 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Факт видачі кредиту в розмірі 9 114 821,30 грн підтверджується меморіальними ордерами, долученими до матеріалів справи та не заперечується відповідачами, таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу 1 кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором №111021-АТ від 11.10.2021.

На підтвердження розміру заборгованості по відсотках позивач долучив до матеріалів позовної заяви первинну бухгалтерську документацію - виписки з особових рахунків позичальника, які є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Як вбачається із розрахунку позовних вимог та як підтверджується матеріалами справи, відповідачем-1 порушені строки погашення кредиту та відсотків, передбачені кредитним договором та додатковою угодою до кредитного договору, загальний розмір заборгованості позичальника (відповідача-1) становить 1 691 973,11 грн, з яких: заборгованість по прострочених відсотках 716 073,90 грн та заборгованість по нарахованих строкових відсотках ФРП в розмірі 975 899,21 грн.

Щодо заборгованості по нарахованих прострочених відсотках у розмірі 716 073,90 грн суд зазначає наступне.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Пунктом 2.6 кредитного договору встановлено, що процентна ставка за користування кредитом/траншем у межах строку користування встановлюється змінювана, якщо інший розмір процентної ставки не застосований згідно умов цього договору.

Разом з тим, між позивачем та відповідачем-1 було укладено Додаткову угоду №1 від 11.10.2021 до Кредитного договору (далі Додаткова угода), якою визначено умови кредитування в рамках програми «доступні кредити 5-7-9%» (далі - Програма). Так, Відповідно до п. 3.7 Додаткової угоди на період дії цієї Додаткової угоди до умов щодо розміру процентної ставки, її зміни та обсягу процентів, який зобов`язаний сплачувати Клієнт, застосовуються положення цієї Додаткової угоди, а Загальні умови Договору застосовуються в частині положень, що не описані в цій Додатковій угоді, зокрема щодо строків сплати процентів, рахунку для сплати, порядку нарахування тощо.

В той же час, п.3.2 додаткової угоди №1 визначений інший розмір процентної ставки.

За змістом п.3.3.3 додаткової угоди №1, у випадку порушення клієнтом зобов`язань щодо п. 5.5, 5.9, 5.14 встановлених договором, проценти на строкову заборгованість за кредитом нараховуються за підвищеною (штрафною) процентною ставкою, яка дорівнює розміру базової процентної ставки, збільшеної на 3 процентних пункти. Підвищена процентна ставка встановлюється на період, протягом якого клієнт порушив зазначені зобов`язання.

Банком нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 716 073,90 грн за період:з 11.10.2021 по 31.12.2021, розмір процентної ставки 14,07;

з 01.01.2022 по 31.03.2022, розмір процентної ставки 14,47;

з 01.04.2022 по 30.06.2022, розмір процентної ставки 14,38;

з 01.07.2022 по 30.09.2022, розмір процентної ставки 15,09;

з 01.10.2022 по 31.12.2022, розмір процентної ставки 18,29;

з 01.01.2023 по 31.03.2023, розмір процентної ставки 18,18 та з 01.04.2023 19,39.

Перевіривши розрахунок нарахованих відсотків, суд зазначає, що такий здійснено вірно, відтак до стягнення підлягає повністю.

Щодо вимог позивача про стягнення відсотків по ставці ФРП з 11.10.2021 по 30.04.2023.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача суми несплачених відсотків за користування кредитними коштами нарахованих по ставці ФРП, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги повністю, в сумі 975 899,21 грн.

Надаючи оцінку доводам відповідача-1 щодо застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", суд зазначає наступне.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачені певні обмеження і заборони здійснення економічної діяльності.

Зокрема, відповідно до частини другої статті 13 Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Частинами третьою та шостою статті 13 вищезазначеного Закону визначено, що під час режиму тимчасової окупації платіжний режим діє з урахуванням того, що система електронних платежів Національного банку України та внутрішньодержавні платіжні системи, платіжними організаціями яких є резиденти України, не застосовуються на тимчасово окупованій території. На тимчасово окуповану територію поширюються норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» з урахуванням того, що електронні платіжні засоби, емітовані на тимчасово окупованій території, у тому числі мобільні платіжні інструменти, не можуть використовуватися на іншій території України з метою ініціювання переказу коштів. Переказ коштів між тимчасово окупованою територією та іншою територією України забороняється.

Наразі, відповідач-1, посилаючись на вказану норму, не навів обґрунтованих підстав щодо неможливості здійснення перереєстрації податкової адреси на іншій території України.

Водночас частиною першою статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» унормовано, що положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Наразі в Україні введений та діє воєнний стан, однак в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України не приймав відповідного рішення про поширення положень статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, що були окуповані після 24.02.2022.

Отже положення статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зокрема у період з лютого 2022 по травень 2023 року, розповсюджувались на тимчасово окуповані території України, які були окуповані починаючи з 19.02.2014 та до 24.02.2022.

Втім зазначене не обмежує сторін за наявності відповідної згоди в укладенні мирової угоди, а також право відповідачів ініціювати у порядку статті 239 ГПК України розгляд питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення за результатами розгляду спору.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів відсутності будь-яких активів у відповідачів, крім того відповідачем 1 не доведено, що виключно через військові дії він не мав можливості своєчасно повернути кредитні кошти в обумовлений договором строк.

Одночасно, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Таким чином, невиконання відповідачем зобов`язання по кредитному договору ставить позивача у невигідне становище порівняно з відповідачем, оскільки позивач кредитні кошти надав, а відповідач не здійснив їх повернення, що у подальшому позбавило позивача користування ними, є порушенням принципу справедливості.

Більш того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 доповнено Перехідні та Прикінцеві положення Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже законодавцем було скасовано лише відповідальність позичальника за невиконання своїх зобов`язань у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, проте жодним чином такого позичальника не звільнено від виконання свого основного зобов`язання у виді повернення суми позики (кредиту) та процентів за користування.

Щодо солідарного стягнення заборгованості, суд зазначає наступне.

Договір поруки є укладеним, не оскарженим та не визнаний недійсним.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель поручається перед банком за виконання боржником основного зобов`язання 1 та основного зобов`язання 2 за основним договором, а саме за кожне з цих зобов`язань окремо. Порукою забезпечуються усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання боржника (п. 1.2).

Основним зобов`язанням 1 є зобов`язання із повернення кредиту 9 114 821,30 грн, а основним зобов`язанням 2 є зобов`язання зі сплати суми процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.1 договорів поруки строк дії поруки визначено 10 років з дня укладення договору, тобто до 11.10.2031, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука не є припиненою.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено вище, із листом про допущення прострочення по поверненню кредиту та необхідність сплат боргу позивач звертався до відповідачів 26.04.2023. Таке звернення, адресовано поручителю та боржнику, направлено на електронну адресу відповідачів.

Відповідно до п. 9.1 договору поруки поручитель вважається належним чином письмово повідомленим і таким, що отримав повідомлення / вимоги банку, у разі здійснення банком однієї або кількох дій: вручення повідомлення / вимоги поручителю особисто або представнику; направлення у вигляді SMS повідомлення на номер телефону, вказаний в цьому договорі; передачі рекомендованим листом з описом вкладення та повідомлення про отримання або доставкою кур`єрською службою на адресу, вказану в цьому договорі, або на адресу, повідомлену поручителем пізніше; надіслання на адресу електронної пошти вказану в цьому договорі, або на адресу, повідомлену поручителем пізніше; розміщення інформації на сайті банку (виключно для загальних повідомлень).

Враховуючи звернення в квітні 2023 року, тобто після того, як село Змагання Херсонської області стало тимчасово окупованим, враховуючи, що відділення Укрпошти там тимчасово не функціонують, то доставка кореспонденції на адресу поручителя була об`єктивно неможливою. Стосовно інших засобів зв`язку, передбачених п. 9.1 договору поруки, то банк направив лист за відомою електронною адресою відповідачів.

Водночас суд зауважує, що договір поруки передбачає право, а не обов`язок, банку звернутися до поручителя з вимогою про виконання зобов`язань, забезпечених порукою (п. 2.1 договорів поруки). Тому враховуючи чинність поруки та необов`язковість попереднього звернення, пред`явлення позову в цій справі в межах строку дії поруки свідчить про реалізацію банком свого права на стягнення заборгованості солідарно, а не лише з позичальника.

Відтак суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по прострочених відсотках у розмірі 716 073,90 грн та заборгованість по нарахованих строкових відсотках ФРП в розмірі 975 899,21 грн підлягають задоволенню і стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість солідарного стягнення судового збору, останній покладається на кожного з відповідачів у рівних частинах в розмірі 12 689,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Колос -1» (74731, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, село Змагання, вул. Пугачова, будинок 8, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01033, м. Київ, вул. Жилянська 32, ) заборгованість в розмірі 1 691 973,11 грн.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Колос -1» (74731, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, село Змагання, вул. Пугачова, будинок 8, ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01033, м. Київ, вул. Жилянська 32, ) 12 689,80 грн судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (01033, м. Київ, вул. Жилянська 32, ) 12 689,80 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний тест рішення складено та підписано 05.06.2024 р.

Суддя Запотічняк О.Д.